Втрати через обвал ринків сягнули 752 мільярдів,
П'ятнадцятирічний ріст цін завершився жахливою катастрофою,
загрожуючи фінансовій системі світу.
Фінансові ринки обвалилися
на 2500 пунктів за день,
-у серйозній… -Прогнози
стверджують, що це ще не кінець,
і попереду — гірші провали.
Нафта дешевшає,
неочищена — вже на 34 відсотки.
Прогнози щодо прибутків Великої Трійки невтішні —
а ринок стає дедалі хаотичнішим.
Банки зачиняються,
а втрати зростають.
Ліміт держборгу США назвали критичним.
Меррік-Стерн іще тримаються.
Та чи виживуть?
Президент закликає не лякатися зростаючої інфляції.
Місцеві органи влади шоковані
зростанням натовпів на вулицях.
Північні та південні кордони США закрито:
це сіє паніку серед пересічних громадян.
…збої у постачанні
погрожують нестачею продуктів. У великих містах
полиці магазинів вже пусті…
Продажі зброї б'ють усі рекорди,
а люди готові на все, аби захистити себе.
Нестабільні ринки посилюють страхи,
а люди у всьому світі…
Нацгвардія готується до заворушень,
поки громадяни…
Небувалий перебіг подій
змушує замислитись:
АМЕРИКАНСЬКИЙ БІЖЕНЕЦЬ
«Невже це нова Велика депресія?»
Курчата — істоти соціальні.
Вони рано засвоюють процес годування.
Це природний процес, що відбувається у групі.
Найсильніші їдять першими,
спарюються першими і дзьобають суперників,
а слабші змушені чекати своєї черги.
Щойно порядок визначено, змінити його вже важко…
якщо не трапляються несподівані зміни.
Можеш приготувати братові сніданок?
-Він їв. -Коли?
Поки ти спала.
Маєш пари?
Одну, ранкову.
Ти обіцяв посидіти з Мією.
Посижу.
Не хвилюйся, все буде гаразд.
-Впораюся. -Кай!
Ходи.
Мені треба до крамниці.
Хіба ти не замовила все онлайн?
Намагалася. Черга величезна.
Каєві потрібна нова ручка, нам — туалетний папір.
Я не перебірлива жінка, та гідність ще маю.
Ну все, мамо.
Гаразд.
Токсична Маскулінність Еволюція
Університет Чикаго-Кензер
КРИТИЧНА ТЕОРІЯ РАС
Доброго ранку.
Вітаю, Ґреґ.
Привіт, Міє.
Покажи розклад.
Показую розклад.
ДОУ ОБВАЛЮЄТЬСЯ
Полиці порожні! Заворушення у мегаполісах!
-Волл-Стріт… -Протести
закінчуються насиллям третю ніч поспіль.
Чорт.
КРАМНИЦЯ ТА АПТЕКА ХОЛТОН
Ситуація розгортається у нас на очах,
заворушення продовжуються до пізньої ночі,
а власники магазинів
кидають їх, тікаючи світ за очі.
Усі спроби безпечно покинути…
Ця хвиля руйнувань
прийшла з північно-східної частини штату
ще минулої середи
і продовжує набирати обертів, прямуючи на південь.
Як видно звідси…
-Мені треба… -Вибачте.
Я поспішаю.
Швидше, будь ласка.
Чим допомогти?
Думала, аптека відчиняється о восьмій.
Фармацевт не прийшов.
Я лікар.
Можна зайти і взяти, що потрібно?
Він єдиний, хто має ключ.
-Ми зачиняємось за кілька хвилин. -Що?
Новини не дивитесь?
Ні. Я…
Заворушення продовжуються до пізньої ночі,
а власники магазинів кидають їх, тікаючи світ за очі.
Хвильку.
З тобою все добре?
Все зникло.
Я… Я не знаю, що робити.
Тобі скоро народжувати?
Скоро.
Ходімо.
Ходімо зі мною.
Бери це.
І це.
Оце теж. Ні.
Ще це. Цього цілком достатньо.
Є нудота?
Інколи.
Розумію. Таке буває.
Як ви пам'ятаєте, шериф поліції заявив,
що більше не відповідатиме пресі у прямому ефірі.
Боже, здається…
Візьми оце.
Поріж, додай мед та лимон, розчини в окропі.
Я Гелен.
Ембер.
Здається, я тебе раніше не бачила.
Ми з родиною переїхали сюди
кілька місяців тому.
Що ж, час обрано невдало.
Так.
Знаєте, обвал зумовлений панікою.
Як і під час Великої депресії, фінанси ні до чого…
Плакав твій коледж.
Гаразд, дівчинко.
Ну все.
Ти що, заважати мені вирішила?
Ну що сталося?
Все добре?
Привіт, люба.
Приїдь по мене, тату.
-Уроки закінчилися раніше. -Що таке?
У місті якісь проблеми.
-Всі їдуть звідси. -Чому?
Все погано. Схоже, те, що прогнозували в новинах,
вже починається.
Ну добре.
Чорт.
Гаразд. Я зателефоную мамі.
Бачите? Усе розібрали.
ҐРЕҐ
Нічого не залишилось.
Вибачте, та ми зачиняємось.
Слухай, мама не відповідає.
Я з малою. Де Кай?
Він зі мною. Все гаразд.
Тримайтеся.
Я, до речі, гінеколог.
Знаєте будиночок на Шінґл-Мілл-роуд?
Здається, ми сусіди.
Знайдете без проблем.
Якщо знадоблюся.
Де Ґреґ?
-Зловісні слова. -А серйозно?
Зараз не час жартувати.
Я стою у дупі світу.
Ми переїхали до чорта на роги не для того, щоб я його шукала.
Не злися! Я ж за тебе. Ґреґа я теж люблю,
але ці курчата мене, бляха, висаджують.
6 ГОЛОСОВИХ ПОВІДОМЛЕНЬ
-Дзвонила йому? -Тобі.
Кілька разів. Так, я.
Гортай. Я, знову я.
Все. Ти мене зрозуміла.
Навіщо тобі взагалі телефон?
Я візьму сумку.
Мій небіж!
Кай.
Школа скінчилася?
Час доглядати курчат?
Де ти була?
Що?
Відчуваю напругу у повітрі.
Варто замислитись.
Вони пропонують навчання.
Вибач за втручання, Джейку,
але у нас термінові новини.
Меррік-Стерн загнулися.
То що, це погано?
Одні з найбільших брокерів Волл-Стріт.
Це вже не просто погано.
Для тих, хто має гроші.
Ти ж не на Волл-стріт.
Повірити не можу. Це шок.
Я… Я ще не бачив таких обвалів.
Події 2008 у порівнянні з цим — ніщо.
Стене, подивися…
Що з ним?
Півень втік.
Що сталося? Га?
Що таке?
Що…
Бляха!
-Ґреґ! -Паркан під напругою.
-Давно? -Якась маячня, ось що.
Так, відійди.
Відійди, кажу. Я заберу півня.
Не підходьте до паркану!
Поговори з ними.
Це з ким?
З придурками, які зіпсували тобі паркан.
Не знаєте, хто там живе?
Продавець казав, що вони тихі. Він їх не бачив.
Вочевидь, вони хворі на голову.
Не бійся, він повернеться. Прилетить назад.
Дивися на мене.
Любий, ось побачиш. Він повернеться.
Ну все, ходімо.
Ще повернеться. Ходімо.
Що бачила дорогою?
Нічого дивного. Половину часу трималася осторонь
тих, що мчали, як скажені.
Іншу половину думала, чому телепні
поводяться так, наче вперше почули погані новини.
Мені лячно.
Як нам дістати все потрібне?
Кицю.
Люди перегинають.
Ти ж пам'ятаєш коронавірус.
Я отримав 20 повідомлень,
про введення військового стану
і початок локдауну.
Локдаун таки почався.
Люди почали сидіти вдома.
Коли ми вже сидимо вдома,
попроси нашого сусіда знеструмити паркан.
У вас єдиний сусід на 20 кілометрів.
Непогано б познайомитися.
А хто твої сусіди?
Поруч зі мною живе багато людей, Розумнику.
А я думала, що ми друзі.
Я виїду і подивлюся,
чи мають вони заїзд.
Заїзд? У них там маєток?
Не знаю.
Витри руки, або знову струмом довбане.
Так.
Вип'ємо, шері?
-Я годую дитину. -Зціжуєш. Не психуй.
Один келих тебе не вб'є.
Тут про комендантську годину.
Мамо, можна подивитися телик у твоїй кімнаті?
Не лізь на моє ліжко.
На біса воно мені?
Просто світовими подіями цікавлюся.
Все нормально.
Але новини дивитися не можна?
Все нормально, кажеш?
-Хіба це твоя справа? -Не моя.
І слава Богу.
З ким іще мені говорити?
Слово «психолог» тобі знайоме?
Нехай сам до нього йде.
Господи, знову.
Чоловік повернувся.
Це вже перемога.
До того ж, народила.
Коли вже припинила вірити.
Так завжди — вагітнієш, коли вже хочеться кинути спроби.
Карма.
Секс.
Якби ж то…
Він не хоче?
Намагається.
О…
Він з тобою, Гелен.
То лише інтрижка, не трощення Титаніка.
Якщо хочеш свого чоловіка — дай йому знати.
Чому знову я?
Хочеш бути щасливою — то будь.
Хочеш помінятися?
Хочу того, за кого вийшла. Свого чоловіка.
Ні. Ти хочеш машину часу.
Вічно встановлюєш рівень,
недосяжний ані для тебе, ані для інших.
А щойно хтось просить про малу послугу…
-Не малу. -Тоді я рада за тебе.
Бо розмір таки має значення.
Якщо тобі не треба — віддай іншій.
Терпіти тебе не можу.
Ти мене обожнюєш.
Просто показати не вмієш.
Ну що, поговорили?
Я побачив лише покинуту стайню та старий трейлер.
Там нікого немає.
Комендантська година діє.
Так. Краще мені вшиватися.
Та залишайся.
Ти все ж пила.
Лише трішки. Все добре.
Їхати лише півгодини.
Ви ще світло не вимкнете — а я вже буду вдома.
Може, підвезти тебе? А зранку авто прижену.
Ні. З пригод на моїй вулиці — лише пошуки паркування.
До того ж, я маю власне життя.
Подзвони завтра.
Добре.
Бувай!
…стверджує,
що через обвал ринку можна очікувати…
Ти його бачив?
Він кудись утік.
Навряд чи довго проживе на волі.
Хтозна. Може, навпаки.
Так подумати — навіть дивно,
як довго пташка виживає у курятнику.
Це й скажеш Каю?
Що півню без нього краще?
Не знаю, ким цей чувак себе вважає.
…залишилися без даху над головою. Йдеться про…
Усі школи зачинені.
У місті купа броньованих авто.
Перевір, як там Брук.
Я дзвонила, писала. Вона не відповідає.
Там стає дедалі гірше.
Не хочу залишати вас самих.
Все буде гаразд.
…з таким рівнем безробіття.
Вільям Келвертс розповість більше.
Хочеться додати —
кому вони збираються повертати позики?
Потрібні неабиякі заворушення,
щоб зазіхнути на громадські свободи.
Генерале Бреннан,
наскільки оптимістичний прогноз сенатора Маккіні?
Ми зараз фактично
у воєнному стані.
Під час зростання хвилі хаосу,
наша кореспондентка Ліза —
у прямому включенні з вулиць. Слухаємо.
Джен, Кене, я тут, на вулицях міста.
-Допоможіть! -Я намагаюся
знайти укриття.
Чую постріли…
Гей!
Я… Не розумію, звідки вони лунають.
Ґреґ?
Брук.
Дяка Богові. Ми дзвонили увесь ранок.
Виходь!
Сюди їде нацгвардія.
Добре, зараз буду.
Кай.
Сьогодні до школи не йдемо. Ходи.
Боже мій.
Все гаразд? Посидь тут.
Я приведу маму, добре? Мамо!
Мамо. Кая вжалила бджола.
-Бачила його епіпен? -Ні.
Подивися у батька в кімнаті.
-Так. -Кая вкусила бджола.
-Потрібна ручка. -Геть!
Ти ж придбала?
Скажи Брук, хай візьме.
Добре.
Кая вкусила бджола. Маєш епіпен?
Так, здається. Подивлюся нагорі.
Пошукаєш телефон у моїй машині? Не знаю, де він.
Мамо. Знайшла.
Гей, ось. Ось.
-Знайшов телефон? -Ні.
-Чорт! -Ми мусимо їхати.
Одну мить, мушу його знайти.
Брук, треба їхати!
Так, добре.
Я подивлюся іще раз.
Ну ж бо, Брук.
А вони що тут роблять?
Невже крадуть авто?
-Давай. Шукай тачку. -До справи.
Ні.
Чорт!
Ну ж бо! Чорт!
Брук!
-Облиште мене! -Відчиняй.
Агов!
Брук!
Де Брук?
Господи.
Я поруч.
Ти не відповів на запитання.
Як ти міг просто піти?
Люба, я намагався…
Так. Як завжди.
Гелен.
Послухай, я…
Коли ти вже зробиш щось більше?
Завжди лише намагаєшся.
Він був озброєний.
-То й що? -Смерті моєї хочеш?
Я… я маю дітей. Я маю тебе!
Тепер ти про мене хвилюєшся?
Не треба…
Не треба чого?
Плакати?
Страждати?
Кричати?
Що іще мені не робити,
щоб полегшити тобі життя?
-До чого тут… -Просто скажи.
Чого ти хочеш? Я дослухаюся.
Та я… Я не міг більше нічого зробити!
Я знаю.
Ти намагався.
…щоб подолати насилля,
встановлено КПП, і наразі,
в'їзд та виїзд з міста заборонені,
після чергового нічного свавілля, яке залишило щонайменше…
Чим можу допомогти?
Ви Гелен?
Так.
Мем, можете поїхати зі мною?
Хто ти такий?
Я від Ембер.
Ви познайомились у крамниці.
З нею все гаразд?
Прошу вас поїхати зі мною, якщо маєте можливість.
-Я візьму сумку. -Поїхати куди?
Вибачте, сер. Вам не можна.
Ні, вона нікуди не поїде.
-Все гаразд. -Аж ніяк.
Я зараз повернуся.
Стривайте.
Зав'яжіть очі.
Ні.
Інакше не можна.
Я не дам білому зав'язати
дружині очі.
Ґреґ. Це зайве.
Послухай, ми можемо поїхати.
Гаразд. Сюди.
Праворуч.
Я ж просив зав'язати їм очі.
Вони відмовилися.
І тебе я не запрошував.
Метті, проведи її.
Так, сер.
Гей. Сідай.
Ну що ж.
Маєш судоми під час кровотечі?
Ні.
Метті! Ходи сюди.
Ось воно.
Серцебиття.
Добре.
А так?
Гаразд.
Мушу тебе оглянути.
Гаразд.
Скільки тобі років?
Ну добре.
-Що таке? -Ну,
схоже на ретрохоріальну гематому.
Її потрібно лікувати,
якщо стане гірше.
Як це — гірше?
Можливо, це через розрив плаценти.
Можливо.
А може, й ні.
Дійсно хочете ризикнути?
Наступного разу, приїзди сама.
Це не тобі вирішувати.
Вона або приїздить сама, або поїде сама.
Зрозуміло? Обирай.
Паркан біля нашого дому
вдарив мого сина струмом.
Паркан має свою мету.
Повісь попередження.
Краще стеж за своїм малим.
Метті, відвези їх.
Так, сер.
Кухня добряче забита.
Винось усю їжу.
Та інші коштовні речі.
Добре, чувак.
Йди по малу. Так.
-Добре. -Хутчіш.
Бери оце.
Іще два знайшов!
Ось тут.
Те, що треба.
Хапай обидва.
Так, є.
Ні!
Щоденні Хіти
Чорт! Нагорі.
-Йди. -Ну, не знаю.
Диви-но!
Біжімо!
Бігом!
Діти у машині.
Гелен…
Що ми робимо?
Ми не маємо їжі.
Вони забрали все.
Треба їхати.
Краще забирайтеся.
Нам потрібна допомога.
Ми не можемо допомогти.
Чи не хочете?
Ви тут без запрошення.
Хтось вліз у наш будинок.
Звідки мені знати, що ви тут
не задля цього?
Ми на таке не здатні.
Але звідки мені це знати?
Допоможете нам — ми допоможемо вам.
Ви мені не потрібні.
А як же Ембер?
Вам не байдужа дитина?
Вона потребуватиме допомоги.
Якщо вам хочеться ризикувати…
ми теж спробуємо.
-Поїхали. -Метті.
Я слухаю.
Скільки їх?
Двійко знайомих і троє дітей.
Один зовсім малюк.
Зажени авто до стайні.
Гаразд.
Дякую.
Скільки тобі років?
Його звуть Кай. Йому майже…
Нехай говорить за себе.
Він не говорить.
А ти говориш.
Зої. Слідкуй за манерами.
Можна їй до туалету?
Метті.
За мною.
Ретрохоріальна гематома?
«Ці згустки крові рідко викликають проблеми.
Зазвичай, кровотеча припиняється,
щойно виходить згусток».
Кровотеча припинилася.
За дурня мене вважаєш?
Не вважаю.
Ти збрехала мені.
Я була обачною.
Ти тут лише через те, що потрібна їй.
Збрешеш мені знову,
і на цьому розмови припиняться.
Ходімо по речі.
Йди.
Я перевірю, як Зої.
Добре.
Захищай маму.
Прокладку змінила?
Так.
Куди поклала?
До смітника, а що?
Гаразд. Добре.
Все добре.
Перевір, як там брат.
Гаразд.
Нехай лежить.
Кровотеча триває.
Дитині щось загрожує?
Можливо.
Щось погіршує її стан.
Чим вона займалася?
Та як завжди.
Не рахуючи життя у бункері.
Нехай залишиться, Вінтер.
-Прошу. -Зараз…
Дай мені хвильку.
Гаразд, люба?
Кровотечі у третьому триместрі
віщують складні пологи,
і ризик дуже серйозний.
Це може бути передлежання плаценти,
розрив плаценти, недорозвинута матка.
Причина невідома, бо її не обстежує лікар.
Я багато років дбаю про них.
Але їй скоро народжувати.
Без допомоги не обійтися.
Ані їй, ані тобі.
Але не всі з вас будуть допомагати.
Без усіх нас нічого не буде.
Ти не розумієш, що відбувається назовні.
Чому іще я тут?
Дівчина та мій хлопець можуть спати на дивані
у вітальні.
Усі ви — тут.
Моя донька не буде спати з твоїм сином.
Та нічого.
Посплю на підлозі.
-Не треба. -Все гаразд.
Відбій о дев'ятій, підйом о шостій.
-Люк не відчиняємо. -Чому?
Бо так у нас заведено.
Чому я раніше тебе не бачила?
У школі, наприклад?
Мій тато не вірить…
в освітню систему.
Тебе навчали вдома?
Можна і так сказати.
А що з твоїм братом?
Нічого.
Він взагалі-то збіса розумний.
Його всиновили.
-Реально? -Так.
Він живе з нами з п'яти років.
Рідна мати померла, коли він був немовлям,
але… про інші його травми
ми не знаємо.
Моя мама перевірила його у всіх лікарів.
Він просто мовчить.
Кажуть, це компенсація психіки.
Ну, знаєш, не мати маму — відстій.
А де твоя мама?
Вона… влізла у купу проблем, ось і все.
Яких?
Та яких завгодно.
З наркотиками, алкоголем, і не тільки.
Це все було через одного чувака.
Мій тато…
він не знав про це, а коли дізнався…
Було вже запізно.
Де вона?
Померла від передозування.
Мені шкода.
Та, це дрібниці.
Ми тут у безпеці?
Так.
Поспи трохи.
-Гаразд. -Давай.
Гей.
Що це ти робиш?
Я до тебе звертаюся!
А ну поклади!
Господи!
Що сталося?
Я склав їх за терміном придатності!
Тепер тут повний безлад!
Не кричи на дитину!
Господи.
Ви маєте все.
Достатньо на мою родину.
А ви за один місяць з'їсте запаси на півроку!
Звідки ти знаєш?
Не можна отак брати наші харчі.
Всі повинні робити свій внесок!
Послухай, зроби-но послугу.
Говориш про мене — звертайся до мене.
Любий Боже, благослови їжу,
яку ми збираємось вжити.
Наглядай за Ембер,
поки вона готується принести у світ нове життя.
Молися за моїх гостей.
Благослови Кая…
Щоб одного дня він зцілився та…
ніс велич Твого слова людям.
В ім'я Господа Ісуса, амінь.
-Амінь. -Амінь.
Чому ти не сказав «Амінь»?
Це дуже… особисте запитання, хіба ні?
Хотів би знати, що за людину пустив до столу.
Ну що ж, амінь.
З Каєм усе добре.
Що-що?
Ви попросили Бога благословити Кая, щоб він заговорив.
Він може говорити. Просто не хоче.
Зої.
Ти навчала мене казати так,
коли люди ставляться до Кая, наче він дивний.
З ним усе добре.
Ну що ж, амінь.
Ми попросили Кая не чіпати ваших речей.
Це не повториться.
Дуже вдячний.
Спершу… наливаєш.
Даєш відстоятися.
Витираєш рештки.
А тоді скидаєш.
Ну що, вийде?
Налити, дати відстоятися, витерти і скинути?
-Думаю, так. -Добре.
Наливаєш.
Даєш мить відстоятися.
Витираєш рештки.
Ось так.
Добре. Так і продовжуй.
Давай.
Чоловік повинен вміти стріляти.
«Ці руки не стрілятимуть із рушниці».
«Історія згадуватиме закон,
що залишив націю без зброї, як найчорніший».
Тямиш у Ґанді.
Але цитату вирвано з контексту.
Він не вимагав озброєння.
Лише ануляції Закону про зброю 1878 року.
Аргументи були б переконливіші,
якби він мав зброю.
Де ти навчався?
Здебільшого, у бібліотеці.
В Іраку, Афганістані.
Вільям Дюбуа вважав, що без освіти
чорна людина може легко втратити
всі свої здобутки.
А Букер Вашингтон казав,
що людина не мусить уникати праці через навчання.
Він теж був чорним, хіба ні?
Так, був.
Я вважаю, що освіту краще мати,
а не потребувати.
Як ти збираєшся захищати свою родину?
Є й інші шляхи.
Не тут.
Вперед.
Схоже… Схоже, ти мав рацію.
Потрібно… Лише звести його.
Господи, він постійно замовляв одне й те ж саме.
Яйця, смажені з обох боків. з додатковим беконом.
О третій годині ранку, до речі.
Казав два слова та йшов, аж поки одного разу
я не забула вимкнути фари,
і тоді він завів моє авто.
Коли він прийшов знову, я запропонувала безкоштовний сніданок,
але ні. Він попросив рахунок.
Коли я повернулася, його не було.
Я вирішила, що він залишив мені номер.
Знаєш, що він написав на рахунку?
«Ти знову не вимкнула фари».
Так, точно.
Що це за тканина?
Це… Вінтер придбав за кордоном.
Як же він казав…
дю… щось там.
-Дюпатта. -Дюпатта.
-Ага. -Так, дюпатта. Точно.
Розкішно.
Дуже красиво.
Нічогенько.
Тобі не подобається?
Він думає, що я не знаю, але…
Він привіз її дружині.
Віддав мені, не вийнявши листівку з кишені,
тож… мені ніяково це носити.
Тобі дуже личить.
Вставайте!
Хутчіш!
Метті, до нас вдерлися!
-Що сталося? -Що відбувається?
Сучі діти пробили ворота.
-Скільки їх? -Четверо.
Ось, візьми.
Ти поведеш туди свого сина?
Ні, тебе. Одягайся.
-Тату, ні! -Ембер.
Люба. Ти повинна лежати. Лягай.
Що їм потрібно?
Не те, що вони отримають.
Не стріляй, доки не прицілишся.
Але не марнуй шансів.
Я на це не підписувався.
Це не обговорюється.
Ти допомагаєш або заважаєш,
я не маю часу на здогадки.
Я не заважатиму.
-Он там. -Сюди.
Сховайся.
Чорт! Вперед!
Сиди.
Вистрілиш — відходь.
Не залишайся на місці, звідки лунав постріл.
Ховайся. Якомога тихіше.
Гелен.
Гаразд.
Все добре, Ембер. Не турбуйся.
Лягай до ліжка.
Чорт.
Підсунь ноги якомога ближче до сідниць.
Меттью!
Поклади.
Принеси рушників.
Ця дитина хоче народитися, зрозуміло?
Ну ж бо!
Отак.
Треба тужитися!
Дякую.
Все гаразд?
Ґреґ?
Ґреґ.
Ґреґ, давай!
Рухайся!
Взуття.
Я кричу, плачу,
волаю, а Кай сидить поруч, тримає мене за руку.
Він такий милий хлопчик.
Це правда. Ти молодець.
Послухай.
Нехай буде Деніелом.
Це чудове ім'я.
Дійсно.
Воно має гідність, чесноту.
Людина Божа.
За благословення.
Амінь.
Мені не можна. Я ще вигодовую.
Точно.
Що сталося?
Ґреґ сказав мені, що вбив людину.
Він зробив те, що було необхідно.
Необхідно?
Коли вперше забираєш життя, це непокоїть тебе.
Вдруге — хвилює, розумієш?
А з часом всі емоції зникають.
Може, це як приймати пологи.
З часом це набридає.
Приймати у світ нове життя…
не набридає ніколи.
Я одного разу приймав пологи.
В Афганістані.
Ми були у каньйоні,
нас обстрілювали дванадцятирічні, уявляєш?
І я побачив малу цегляну хижку.
Я побіг до неї, щоб заховатися.
А всередині було дівча, перелякане насмерть,
з голівкою дитини, що вже стирчала між ніг.
Я підійшов до неї.
Вона тужилась, і тут — дитина виходить,
мале хлопча, прямо у мої руки.
Я одразу зрозумів, що потрібно повертатися додому.
Але коли повертаєшся, здається…
наче ти закляк у часі, а життя навколо рухається далі.
Я дізнався, що моя дружина спала з іншим.
Вона покинула тебе?
Це я покинув її.
Але цей хлопець їй дуже шкодив.
Я про це знав, але мене не було поруч.
У неї був… особливий сміх.
Красиве руде волосся.
Хоч вона вважала його каштановим.
Я любив її.
Дійсно любив.
Мені шкода.
Твій чоловік… він має особливу вдачу.
Рано чи пізно він проявить її знову,
і краще б не у мій бік.
Це погано скінчиться.
Думаю, вам з родиною потрібно з'ясувати,
що ви робитимете далі.
Вінтере…
Я дам вам тиждень.
-Коли? -За тиждень.
Щоб залишитися, потрібно довести, що ми варті.
Що, вбивства вже замало?
Ти зробив, що повинен був.
Коли це він тобі сказав?
Під час чергової душевної розмови?
Сумніваєшся у мені?
Ти не маєш жодного права.
Я просто запитую.
Зрозуміло? Просто запитую. Ти моя дружина.
Так.
І добре про це знаю.
Гелен, я намагаюся зрозуміти, що тут відбувається.
Я переповім тобі стисло.
Вінтер хоче вигнати нас. Ти хвилюєшся, бо я з ним говорила,
а повинен думати, що нам робити.
О, то тепер мені можна намагатися.
То чого ти хочеш?
Я хочу, щоб ти не ставив мені таких запитань.
Можна запитати?
Аякже.
У скільки років ви вперше почали зустрічатися?
Приблизно у твоєму віці.
Може, трішки раніше.
Я ніколи не був крутим мачо,
але вмів поговорити.
Дівчата таке люблять.
Принаймні, ті, яких я зустрічав.
Я не дуже балакучий.
Зо подобається?
Ні. Ні, вона…
Можеш навіть не пояснювати.
Це ти вперше поруч з дівчинкою?
Я теж маю до тебе запитання.
Гаразд.
Скільки ви… вже знаходитесь тут?
Ну, у бункері?
Та не довго. Кілька місяців.
Ми жили у трейлері тут поруч.
Там мені більше подобалось.
А тоді тато дізнався з новин,
що коїться у світі,
і сказав, що ми мусимо готуватися.
Повернуся до роботи.
Ні, це так важко…
-Так важко. -Ти впораєшся.
Ти впораєшся.
Візьми праву руку, дістань груди.
Його ніс трішки лоскоче сосок.
Він вже готовий їсти.
Готовий їсти, тож дай йому груди.
Боже, як боляче! Заберіть його!
Заберіть, прошу! Заберіть!
Ну ж бо, Ембер! Ти мусиш спробувати!
Спробуй! Хлопчикові потрібно їсти.
-Ні-ні-ні… -Спробуй!
Послухай, зніми його, бо буде лише гірше.
Гелен, я не можу. Це нелегко…
Слідкуй, що говориш, Ембер.
Спробуємо іншу. Давай.
Гаразд. Отак.
Спробуємо.
Сосок прямо до рота…
Мамо, але ж ти повинна…
А це нормально, що так болить?
Ні, це…
Ні, це… Це не може бути нормально.
-Не може. -Розслабся.
-Тут щось не те! -Спокійно.
Боже, дай мені сили!
Ні. Це неможливо.
Послухай.
Ембер зовсім ніяка.
А соски усі закривавлені.
Можливо, причина складніша.
Можливо, втягнуті соски.
У Деніела може бути коротка уздечка.
Що… Що це значить?
Деніел втрачає вагу.
Пора замислитись про суміш.
Ви ж запаслися сумішшю?
Попкорном точно запаслися.
Грудне вигодовування — це безкоштовно.
Ніхто не знав, що будуть ускладнення.
Але Деніелові потрібне молоко.
Щось вона кепсько виглядає.
Все буде добре, друже.
Тато перевірить, як вона, гаразд?
Ти повинна сильніше старатися.
Думаєш, я не знаю про це?
А що, в біса, робить вона?
Дбає про твою дитину.
І тебе це влаштовує?
Я не дам їй замінити мене.
Вона і не намагається тебе замінити.
Що це було?
Та… Не варто хвилюватися.
Тату, не треба.
Я не мама. Не мовчи.
-Кажи, як є. -Зо, прошу.
Я ж кажу тобі. Все гаразд.
Ні, анітрохи.
-Я не дурна. -Про що ти?
Думаєш, я не знаю, що коїться?
-А що коїться? -Я знаю про ту твою жінку.
-Це між мною та твоєю мамою. -Не тільки.
Вона тепер годує дитя цього чоловіка.
І просить довіряти їй,
та ви просто мовчите.
Зо, я твій батько.
-Зрозуміло? -І це ти винен!
Світ руйнується на очах!
Я не винен у цьому.
Послухай, я знаю, що тобі страшно.
Нам теж.
Ми з твоєю мамою з усіх сил намагаємось впоратись.
Щось не дуже схоже.
Не давай йому так вчинити з нашою родиною.
Не давай.
Я готова попробувати знову.
Ти впевнена?
На зцілення потрібен час,
не варто шкодити собі… ще більше.
Вона каже, що хоче спробувати.
Раджу…
Бути обережніше з руками.
Гей! А ну доїж.
Ми тут їжу не переводимо.
Їмо, що приготували.
Я не голодна.
Їжа не чекатиме.
Пізніше розігрієш.
Вона спантеличена.
Краще трішки… відпочити.
Гаразд.
Ембер, можеш…
накласти мені їжі?
КНИГА ДАНИЛА
Кай.
Закінчуй вечерю.
Не час для цього.
Хлопець надихнувся. Нехай читає слово Боже.
Хіба це Слово не каже шанувати
матір та батька?
А батько наказує доїдати.
Тату.
Одна курка… дуже кепсько виглядає.
Кажи, як є.
Вона помирає? Або вона допомагає, або заважає.
Курчата, люди — тобі байдуже, га?
Курчата більш надійні.
Ґреґ.
Час прокидатися.
-Ґреґ. -Гей!
-Ґреґ має для всіх сюрприз. -Гей.
Правда ж?
Що ти планував?
-Що… -Що відбувається?
Вставай.
Вперед!
Кай, забери Мію.
Ну ж бо.
-Пішов! -Ґреґ!
Стій тут.
-Що відбувається? -Годі!
-Тату!
Тату!
Припини!
-Що відбувається? Зої! -Вінтер!
Сюди!
-Вінтер! -Тату!
-Кай, відійди! -Стривай.
Тату, прошу! Ні…
Боже мій.
Тату!
Боже мій.
Дивися на мене!
Дивися на мене.
Прошу, не треба.
Бачиш, ось так буває, Ґреґ,
коли зазіхаєш на чуже!
Я зазіхаю на твоє?
Ти мусиш мені дякувати.
Всі роблять свій внесок!
Але ти, ти лише береш!
Так? Береш і все!
Ти живеш у своїй голові, доки такі, як я…
-змушені… -Будь ласка!
захищати таких, як ти.
Я дав вам притулок.
-Я годував вас! -Мамо, зупини його.
Твою родину! Гелен!
Я забезпечував вас! Захищав!
А ти не захищаєш її!
Ти не здатний!
На відміну від мене!
Прошу, не роби цього.
Він мусить піти.
Що?
І хлопець теж.
Ні!
Дуже смачно.
Зої.
Ну ж бо, поїж.
Навіщо?
Я розумію, що ти засмучена.
Бо ви не даєте нам поїхати?
Це нові норми.
«Нові норми»?
Он ти як вважаєш?
Що? Нових норм не існує.
Ні, сонечко.
Люди, які в це вірять, самі себе дурять.
Поки…
ми тут виживаємо, як можемо,
гарантую — нагорі хтось живе, наче король.
Правда, Метті?
Нічого нового.
Це звична норма.
Ми благословенні.
Можемо жити під відкритим небом, як задумав Господь.
Ми вирощуємо власну їжу.
Не потрібно труїти своє тіло.
Воно зцілить себе.
Ліки нікому не потрібні.
Пігулки теж.
Ми нічого не винні корумпованим політикам,
які лише грабують,
шлють гарних хлопців чимдалі, щоб робити погані речі.
Ви відповідаєте лише переді мною.
А я — перед Всевишнім.
Де ти це знайшов?
ПРОПУЩЕНІ ДЗВІНКИ: ГЕЛЕН СМС: ГЕЛЕН
ЗАБЛОКОВАНО
ГОЛОСОВЕ ПОВІДОМЛЕННЯ ВІД ГЕЛЕН
Привіт, Брук.
Я думала про твої слова.
Мені досі боляче, розумієш?
А може, й не розумієш.
Я люблю Ґреґа, знаю, що він мене теж.
Просто…
Через нього я відчула себе самотньою.
Можливо, і він так само почувався.
Але це так важко.
Коротше кажучи, люблю тебе.
Зателефонуй, коли будеш вдома.
Я вийду за кілька хвилин.
Не бійся.
Я не боюся.
Добре.
Ти дуже…
Дуже красива жінка.
Гідна.
Гарна мати, сильна духом.
Цей чоловік…
хоче тебе.
Ти потрібна цьому чоловікові.
Я чекав на це.
Я знаю.
Скажи, що теж цього хочеш.
Все не так просто.
Те, що ти тут — не випадковість.
Вінтере, я заміжня.
Він вже не тут.
І не повернеться.
Хтозна.
Згадай свої почуття.
Ти кохав жінку.
Вона зрадила тебе, коли ти поїхав.
Ні, люба. Це зовсім інше.
Хіба?
Що ж ти подумаєш про мене,
коли збагнеш, що я з тих жінок,
що не чекатимуть ані дня, коли присягалися…
що кохають чоловіка?
Свого чоловіка?
Батька своїх дітей?
Невже ти хочеш таку жінку?
Я потрібен тобі, Гелен.
Але не так.
Нехай все буде правильно.
Гелен.
Все повинно бути правильно.
Не рухайся, добре?
Знаю, тобі лячно, та я повинен забрати маму,
Зої та Мію.
Я повернуся.
Тату!
Лягай, Метті!
Ембер, йди до кімнати!
Люди! Гелен! Лягайте!
Я піду з тобою.
Залишайся з жінками.
Не відчиняй люк.
У спальнях все чисто.
Заходьте сюди!
Не залишай нас тут!
Не виходьте!
Ембер, зачиняй двері. Зачиняй, кажу!
Вінтере!
Ембер, забери дитя до іншої кімнати.
Віддай сюди!
Повинен бути іще один ключ! Де він?
Тато наказав мовчати.
Ну ж бо, хлопче!
Ходімо.
Він був тут.
Не виходь.
Коли я піду хоча б навіть долиною смертної темряви,
то не буду боятися злого, бо Ти при мені.
Твоє жезло й Твій посох вони мене втішать!
Ти передо мною трапезу зготовив при моїх ворогах.
Ма!
Ні-ні, Ґреґ.
Ну давай, Ґреґ.
Виходь.
Я тебе знайшов.
Давай, будь чоловіком. Виходь.
Назад.
Я бачу тебе! Виходь!
Рухайся!
Виходь!
Вінтере!
Кидай зброю.
-Кидай зброю. -Гелен.
-Що? Гелен. -Не промовляй мого імені.
Крихітко.
Ти не знаєш, що коїш. Припини.
Добре знаю.
Знаю. Повір мені.
Кидай зброю.
Кидай зброю!
Ти ж знаєш, я… Я не можу цього зробити.
Я не можу цього зробити.
Як ти виживеш? Без мене тобі не вижити.
Ти не така жінка.
Ти нічого про мене не знаєш.
Ти не насмілишся.
Ти такого не зробиш.
Ти не насмілишся.
Деніел — не мій син.
А ти — не мій чоловік!
Тату!
Все гаразд.
Тату!
Моя рука!
Курчата мають інстинкт виживання, зовсім як ми.
Він підказує влаштуватися на ніч
якомога вище, щоб хижаки не знайшли.
А наш інстинкт твердить, що ми маємо вибір…
тікати, ховатися,
або боротися.
Мені шкода.
Мені теж.
У зграї завжди зберігається порядок годування.
Та якщо позбутися агресора, ієрархія зміниться…
Гей, дивіться!
…і всі знову знайдуть своє місце.
Але будь-якій зграї потрібен лідер.
Інколи ним стає той…
від кого очікуєш найменше.
Переклад субтитрів: Ірина Гвозденко