Translated By The Community Of WWW.MY-SUBS.COM
LA LA LAND 2016. Lula & Valkanela
Još jedan vruć i sunčan dan u Južnoj Kaliforniji.
Temperatura u donjem Los Angelesu je 29°C... Noćas će pasti na...
Mislim na taj dan, ostavila sam ga na postaji Greyhounda, zapadno od Santa Fea
Imali smo 17, iskreno, bio je sladak, ali učinila sam po svome
Jer, znala sam, to ljeto i nedjeljna noć
Utonuli bismo u svoja sjedala, dok su se svjetla gasila
Svijet Technicolora stvoren od glazbe i strojeva
Zvao me na taj ekran, da proživim svaku scenu
Bez novčića u džepu, uskočih u autobus i evo me
Hrabrost ili ludost, tek ćemo saznati
Jer, možda jednom u tom pospanom gradu, u tami on će sjesti
Zagledat će se u moje lice i pomisliti da se odnekud znamo
Po ovim brežuljcima, ja tražim vrhunce i biram sva svjetla koja bliješte
A kada te iznevjere, opet ćeš se uzdići,
Jer jutro se budi u još jedan sunčan dan
Čujem ih svaki dan, ritmovi po kanjonima koji nikad ne nestaju
Balade po barovima, ostavljene od onih što su došli ranije
Kažu: "Moraš željeti još više". Zato lupam na svaka vrata,
pa čak i kad mi kažu ne, a novci mi se istope
Prašnjavi mikrofon i blještavi neoni su sve što trebam, jer kad jednom zapjevam
Klinci iz malog grada će se pridružiti i to će ih pogurati dalje
Po ovim brežuljcima, ja tražim vrhunce i biram sva svjetla koja bliješte
A kada te iznevjere, opet ćeš se uzdići,
Jer jutro se budi u još jedan sunčan dan
A kada te iznevjere, jutro se budi u još jedan sunčan dan
Još jedan sunčan dan
Još jedan sunčan dan, sunčan, sunčan, još jedan sunčan dan
Još jedan sunčan dan
Još jedan dan je počeo
Još jedan sunčan dan
Nismo vjerovali što se događa. Kunem ti se bogom, bila je sjebana.
Bila je potpuno sjebana! Znam!
Znam, bila je to čista ludost. "Bila je to ludost".
Ludilo. "Bilo je to čisto ludilo."
Što je ovaj zabrijao? Bolje da krenem.
Kapučino, molim. -U redu, naravno. - Na naš račun. -Ne, hvala vam. Inzistiram.
AUDICIJA! -Sranje! - Mia, kamo ćeš? -Uskoro će pet.
Onda sutra dođi ranije. -Dobro.
Želim ti ugodnu noć!
Bila je sjebana. Bilo je to čisto ludilo! Bilo je...
Bilo je tako blesavo da sam... Umrla bi od smijeha.
Ne, Turner je dobro. Turner je dobro. Samo sam, ovaj...
Hoćeš li čekati da dođete do Denvera kako bi joj rekao, ili...?
Što?
Dobro.
Ne, sretna sam zbog vas.
Jesam, sretna sam zbog vas, samo...
Mislila sam...
Ne znam što sam mislila, samo sam... -Oprosti.
Što je, Ruby? -Jessica je zvala.
Reci joj da ću je nazvati. - Za dvije minute?
Za manje od dvije minute. -Donijet ću ti ručak. -Skoro sam gotova. Hvala ti.
Znaš što? Ovo je bilo dovoljno. Hvala što si došla.
Sranje! Da ti otvorim prozor?
Pripremam ti teren. -Baš ti hvala. - Mia! Kako je prošla audicija?
I meni je bilo tako. Je li bila Jen? Ili Rachel?
Ne znam tko su Jen i Rachel. - One su najgore.
Ne znam jesu li bile tamo. - Kladim se da jesu.
Kakvi su to sastanci u kupatilu?
Još dvije minute, škvadro. Mia, dolaziš, zar ne? -Ne mogu! Radim. -Što?
Je li rekla da "radi"?
Što je? -Žao mi je što je danas tako loše prošlo. Da postoje četiri poruke...
koje bi ti odgovarale, prihvatila bih. Ali trenutno, doći ćeš.
Bit će zabavno. -Neće biti zabavno. - Moglo bi biti. -Ne može.
Tamo će biti gomila društvenih gnjavatora.
Svi će se utrpati u jednu od onih staklenih kuća. -Ovo mi izgleda poznato.
Vratila bih ti. -Koliko dugo je kod tebe? - Ma daj, Mia! -Jako dug.
Gdje još možeš vidjeti tolike hollywoodske klišeje na istom mjestu?
Skupa ćemo im se sprdati!
"Razočarao si me, Lex." Nema tamo ničega za sprdnju.
Na toj zabavi će biti... sva krema čovječanstva.
Imaš li pozivnicu? Znaš li pravu adresu? Trebaš li što za smirenje?
Odgovor je uvijek "da". Mala šansa za uspjeh
Možda si je oduvijek čekala? Utegni se još malo
Noćas smo na zadatku, noćas je vrijeme izbora
Da je to prava audicija... - Bože, pomozi nam.
Ako ostaviš dobar dojam, svi će ti zapamtiti ime
Jesmo li na tvorničkoj traci? Možda ćeš upoznati koga trebaš u toj gužvi
Nekoga tko će te konačno uzdići u nebo
Netko iz te gužve odvest će te gdje želiš poći
Ako si netko spreman da ga pronađu. - Netko tko je spreman da ga pronađu.
Radi što moraš, dok te ne otkriju
I napravi od tebe nešto više. Kad se zvijezde slože...
Mislim da ću to propustiti. - Moraš poći i upoznati.
Tog nekog u gužvi
Djevojko!
Tog nekog u gužvi
Je li taj netko u gužvi jedino što stvarno vidiš?
Dok gledaš kako se zemlja i dalje vrti u krug
Ima jedno mjesto gdje ću saznati što ću postati
Negdje... Što samo čeka da se otkrije
Netko iz te gužve bit će onaj koga moraš upoznati
Netko tko će te uzdići na nebo
Netko iz te gužve odvest će te gdje želiš poći
Netko iz te gužve će te... Netko iz te gužve će te...
Uzdići na nebo. Ako si spreman na to...
Da te otkriju.
Ne. Ma daj, što je to?
Molim te, prestani se šuljati u moj dom.
Misliš da bi mama i tata ovo zvali "domom"? -Što to radiš?
Molim te, nemoj to raditi. Nemoj sjediti na tome. -Šališ se?
Molim te, nemoj sjedati na to. Nemoj. Hoagy Carmichael je tu sjedio. -Zaboga!
Upravo je bačen na smetlište. - Tko zna zašto!?
A ti samo tako sjedneš na nju. -Donijela sam ti odbačeni tepih. -Ne treba mi.
Što ako ti kažem da ga je Miles Davis popišao?
Skoro bih se uvrijedio. Je li to istina? - Kad ćeš raspakirati ove kutije?
Kad otvorim svoj vlastiti lokal. - Sebastiane!
To je kao da djevojka prekine s tobom, a ti je uhodiš.
Nadam se da tamo više ne zalaziš? -Dakle... Ne mogu vjerovati što je postalo od toga.
Zaboga, Sebastiane! - Samba. Tapas.
Neka izaberu jedno kako spada. - Želim da nekoga upoznaš.
Ne želim to, ne želim nikoga upoznavati.
Ovo ti je tata dao? -Da. -Ona će ti se svidjeti. -Sumnjam da će mi se svidjeti.
Je l' voli jazz? -Vjerojatno ne.
O čemu onda da pričamo? - Nemam pojma, a nije ni bitno. Jasno?
Ionako živiš kao pustinjak, a voziš bez auto osiguranja!
Nije bitno? -Da, nije bitno. - Dobro. -Moraš se uozbiljiti.
Znam tipa s tetoviranim licem, trebaš ga vidjeti.
Dobro, prestani. -Ima zlatno srce. - Uozbilji se! -Da se uozbiljim? Laura...
Imam vrlo ozbiljan plan za svoju budućnost. -Znam.
Nisam kriv što su me preveslali. -Nisu te preveslali, već opljačkali.
U čemu je razlika? -Nemam pojma, ne zvuči tako romantično.
Nemoj sjedati... -Svi su znali da je lik bio mutan, osim tebi.
Zašto izgovaraš "romantično"... tako da zvuči prljavo?
Neplaćeni računi nisu romantični. Nazovi je. -Neću je nazvati.
Ustvari... ponašaš se kao da mi život visi o niti.
I želim ga takvog. Jasno? Neka me udara dok se ne umori.
Onda ću mu uzvratiti, to je već klasika.
Dobro, Ali. Volim te. Raspakiraj one kutije.
Promijenit ću bravu. -Ne možeš si to priuštiti.
Ja sam feniks koji se uzdiže iz pepela.
Bille, hvala ti što me primaš natrag. -Dobrodošao si.
Moraš znati da gledaš u novog čovjeka. -Dobro.
Čovjeka koji je sretan što je tu. -Odlično.
S kojim je lako raditi. -Držat ćeš se popisa pjesama? -Vrlo rado.
Mislim da nikoga nije briga što sviram. -Da, za druge si u pravu, osim za mene.
Mene je briga i ne želim slobodni jazz. -Dobro, u redu.
Mada, čini mi se da u ovom gradu djeluje sustav obostrane koristi.
Može dvije za tebe i jedna za mene?
Ili sve po tvome, a ne po mome? -Može, savršeno! Da. -Odlično.
Dobro. -Važi, obostrana odluka. -Točno, ali po mome.
Da, nisam baš tako želio, ali... -Koješta, zavaraj se kako god znaš.
Bok, dobrodošao natrag.
Lijepo si to rekla, Karen.
Seb.
Čuo sam te, ali sumnjam da si tako mislio.
Da, mislim da me nisi dobro čuo. Otpušten si.
Pa, to govoriš, ali ne misliš tako. Želiš reći... -Otpušten si. -Svirat ću po popisu.
Ne, govorim ti da je prekasno. -Upozoravaš me. -S koje si ti planete pao?
Nemoj me otpuštati. -Završio si ovdje. Žao mi je, Seb. -Pa, Božić je.
Da, primijetio sam ukrase. Sretno ti u Novoj godini.
Čula sam te kako sviraš, pa sam željela...
Ne volim onu rupu na GT skenu. Jeste li se testirali na akromatopsiju?
23.-eg jedan ubijeni, počinitelj ušetao u postaju. Prokleto pravo na šutnju.
Ovo je moja učionica, ako vam se ne sviđa, vrata su s lijeve strane.
Draga, zašto se tako nabrijavaš? -Ne, Jamal. Ti si nabrijana.
Mia! -Bok! -Bok! -Upoznaj mog prijatelja Carla. -Bok, Carlo. -Ovo je Mia.
Krasno. Mia? -Da, Mia. -Bok, kako si? -Carlo je pisac.
Da. Kažu da imam smisla za izgradnju svjetske karijere, sad sam u trendu.
Puno se priča o meni, baš je uzbudljivo.
Nakon tako teškog rada sve isplati... -Idem po piće.
Da. -Dobro, bilo mi je drago.
Oprosti.
Hvala vam. Ima li zahtjeva?
Cura u prvom redu! -'Pobjeg'o sam'. - Pobjeg'o sam. Odličan prijedlog!
U redu, razvali. Idemo! Je'n, dva, tri, čet'ri!
Tako je! Šetam sam niz aveniju
Nikad nisam pomislio da ću sresti curu poput tebe
Sresti curu poput tebe... -Poput mene?
Kestenjaste kose i zlaćanih očiju, oči koje me sasvim očaravaju
Sasvim me očaravaju
Pa sam pobjeg'o, baš daleko, ali nisam je mogao izbjeći
Dobro, sjećam te se. Priznajem da sam one noći bio malo osoran.
"Osoran"? -Dobro, bio sam pravo đubre, priznajem. -U redu.
Ali, predložiti ozbiljnom glazbeniku pjesmu 'Pobjeg'o sam' je pretjerivanje.
Gospode! Jesi li ti to rekao "ozbiljnom glazbeniku"? -Sumnjam.
Mogu li posuditi tvoju odjeću? -Zašto? -Idući tjedan imam audiciju.
Glumit ću ozbiljnog vatrogasca.
Znači, glumica si. Pomalo si mi poznata, jesam li te već negdje gledao?
U kafiću, u studiju Warner Brosa. Klasika. -Sad mi je jasno. -Da.
Ti si barista. Sad mi je jasno zašto tako s visine gledaš na mene.
Kreće svirka.
On mi... Ja ne... On mi nije šef.
Pa, sad ti je rekao što da... -Znam, to sam mu dopustio.
Kako se zoveš? -Mia. -Mia.
Valjda ću te vidjeti u nekom filmu.
Znaš Josepha Campbella? -Da.
Imam ideju da glumiš "Zlatokosu i tri medvjedića"... iz perspektive medvjedića.
Baš uzbudljivo. -Moglo bi biti nastavaka. -Točno.
Samo ne znam da li su baš zainteresirani, ne znam sigurno. -George Michael!
Zdravo. -Oprosti, ovo je... -Znam tog tipa. -Jesi li našao ključeve?
Da. -Možeš li uzeti i moje? -Molim? -Možeš li uzeti i moje ključeve?
Ne čujem te. -Oprosti, možeš li uzeti i moje ključeve?
Molim te. -Evo, sad ću. -Hvala. -Nema na čemu.
Koji auto? -Prius. -To mi baš i ne pomaže. -Sa zelenom vrpcom.
Dobro.
Izgledaju baš udobno. -I jesu. Hvala ti što si mi uljepšao dan.
Pa, nisi mi baš dala neki izbor.
Čudno je da stalno nalijećemo jedno na drugo. -Baš je čudno.
Možda to nešto znači. -Sumnjam. -Ma da, i ja isto. -Gdje mi je auto?!
Stavi to uz obraz. -Ovo? -Da. -Tako pretvaraš glavu u antenu.
Možeš dobiti karcinom, ali ćeš tako prije naći auto. -Molim?
Nećeš dugo poživjeti, ali ćeš prije stići na cilj, pa je to jednako.
Zvuči grozno. -Bio je to samo prijedlog.
Baš si pravi... Koju ono riječ tražim? -Vitez u sjajnom oklopu.
Čudak, to je ta riječ. -U redu.
Nema baš nešto za vidjeti, zar ne? -Vidjela sam i bolje.
Sunce će uskoro zaći
Svjetla se pomalo pale
Srebrni sjaj što se proteže do mora
Našli smo se na vidikovcu kao stvorenom za dvoje,
Šteta što smo to baš nas dvoje
Nekoj drugoj djevojci i momku
Svidjelo bi se ovo vrtoglavo nebo, ali tu smo samo nas dvoje
Nema ništa među nama, nikad to ne bi uspjelo
Nisi baš moj tip -Stvarno? Nema ni iskrice u oku
Šteta za tako lijepu noć
Kažeš, nema od toga ništa? Hajde da raščistimo stvari
Mislim da to ovisi o meni -Hoćeš li me nazvati?
Mada si mi sladak u tom poliesterskom odijelu -Čista runska vuna.
U pravu si, nikad ne bih pala na tebe
Možda se to odnosi na neku koja nije na štiklama
Ili na bilo koju curu koja osjeća priliku za romansu
Ali iskreno, ja ne osjećam ništa -Stvarno?
Možda i manje od ništa? -Dobro je znati da se slažemo. -Točno.
Šteta za tako lijepu noć
Bok, Greg. -Bok. -Oprosti što kasnim. Da, ubrzo. Dobro, bok.
Evo ga ovdje. -Da, tu je.
Da te odvezem do tvog auta? -Ne, moj je tu gore.
Laku noć.
Oprostite, ovo je bez glutena, zar ne? -Nije. -Što?
Vratite mi novce. -Dobro, samo da provjerim.
Mia, u petak ti zatvaraš. -Ne mogu, u petak imam audiciju, sjećaš se?
Misliš da me je briga? Takav je raspored.
Sutra moramo malo popričati, važi? Popravi pregaču, molim te. -Dobro.
Opet ti!
Što radiš ovdje? -Imam neke sastanke s glavešinama studija...
Kako si ušao u studio? -Samo sam prošao pored osiguranja.
Mislim da imam 20 minuta dok me ne pronađu.
Uskoro imaš pauzu, zar ne? -Za 10 minuta.
Mogu li se sakriti u WC-u? -Da. -Dobro.
Oprostite, morala bih provjeriti. Žao mi je.
Kroz ovaj prozor su Humphrey Bogart i Ingrid Bergman gledali u Casablanci. Da.
Ne mogu vjerovati da ti radiš preko puta. -Da. -To je sjajno.
Kako se zove onaj tvoj Bogart?
Kako mu je ime? Greg? -Da, Greg.
Točno. Kako dugo ste...? -Viđamo se oko mjesec dana.
Super. -Baš slatko. Obožavam biti među ovim stvarima, znaš?
Znam na što misliš. Ja pređem 8 km zbog kave...
samo da budem blizu jazz kluba. -Stvarno?
Da, kod Van Beeka. Znaš gdje je to? Sve poznate swing grupe tamo sviraju.
Count Basie, Chick Webb. Međutim, sad je to mjesto za sambu i tapas...
Kakvo je to mjesto? -Ma znaš, svira samba, a poslužuju tapase.
Da, neka povijesna šala...? Nemam pojma, takav ti je L.A.
Sve se štuje, a ništa se ne vrednuje.
Snimamo, stanite tu, molim.
Snimate? -Da. -Nema problema, u mojoj ulici stalno nešto snimaju.
Prođite okolo. -Dobro. -Obožavam je! -Počinjemo.
Mia, kako si upala u to? -I... snimaj! -U što?
Pa znaš, u filmove, glumu. -Akcija!
Moja ujna bila je glumica. -Dobro. -Glumila je u putujućem kazalištu.
Odrasla sam u Boulder Cityju, u Nevadi.
Preko puta moje kuće bila je neka mala knjižnica...
Imali su odjel starih filmova. Odvela me tamo, pa smo provele cijeli dan
gledali te stare filmove... "Notorious", "Bringing Up Baby", "Casablanca" i..
Prekidaj! Stani! Provjeri snimak. -Sad možemo pričati. -Zvuči mi super.
Bila je čudesna. Gledali bismo sve te filmove u mojoj sobi...
nas dvije bismo same oživljavale sve te scene iz filmova.
Onda bih pisala svoje vlastite scenarije.
Volim ovo.
I tako, napustila sam koledž nakon dvije godine, kako bih došla tu.
Moja zadnje audicija bila je za dječju sapunjaru...
Zvala se 'Opasni umovi susreću OC'. Da, trebala sam postati odvjetnica.
Jer svijet treba još odvjetnika. -Sigurno mu ne treba još glumica.
Ti nisi bilo kakva glumica. -Kako to misliš, "bilo kakva glumica"?
Sama si rekla, još kao dijete si glumila.
Nisam tako rekla. -Pa, previše si skromna, ali to je istina.
Znaš, mogla bi si sama pisati uloge. Napiši nešto zanimljivo poput tebe...
pa nećeš morati na te glupe audicije. -Baš. -Pogledaj Louis Armstronga.
Mogao je jednostavno svirati limunade kakve su tražili.
Ali nije. Znaš što je napravio? -Što? -Stvorio je povijest, zar ne?
Pa, onda neću više na audicije, radije ću stvarati povijest.
Eto, obavio sam svoje.
Mislim da ti odmah moram nešto reći, da to razjasnimo. Mrzim jazz.
Jesi li dobro? -Kako to misliš, mrziš jazz? -Kad god ga slušam, ne sviđa mi se.
Da, ali to je samo isprazna tvrdnja da ne voliš jazz.
Što radiš trenutno? -Ništa.
Znaš, mislim da kad ljudi to kažu, da mrze jazz...
Nemaju pojma što to znači. Ne znaju otkud dolazi. Znaš?
Jazz je rođen u maloj birtiji, u New Orleansu...
Ljudi nagurani tamo govorili su pet jezika. Nisu mogli razgovarati međusobno.
Jedino su mogli komunicirati preko jazza.
A što je s Kenny G.-em?
Molim? -Što je s Kenny G.-em? S onom glazbom za liftove?
Znaš, jazz glazba kakvu poznajem. -Što s njom? -Iz mog života.
Mene to opušta. -To nije za opuštanje. Nije, nije!
Sidney Bechet je upucao nekoga... jer mu je rekao da svira pogrešnu notu.
To baš nije opuštajuće. -Tamo gdje sam odrasla, bila je radio postaja, KJAZZ 103.
Ljudi bi puštali tu postaju kad god su imali zabave... -Dobro.
I svi bi razgovarali uz tu glazbu. -Znam. -Da, bilo je to...
Dobro, mislim da je problem ako ti to ne možeš čuti.
Moraš to vidjeti, vidjeti što je u pitanju.
Mislim, vidi ove tipove. Pogledaj saksofonista.
Upravo je preuzeo pjesmu, u svom je điru.
Svaki od tih tipova trenutno sklada, aranžira, piše...
i usput sviraju melodiju. Upravo su... Vidi svirača trube, on ima neku svoju ideju.
U isto vrijeme sukob i kompromis...
Svaki put nešto novo, svaku večer sasvim novo. Jako, jako uzbudljivo.
I izumire. Izumire, Mia. Nestaje.
A ljudi kažu, "Neka umre. Prošlo mu je vrijeme". E pa, ne može.
Što ćeš učiniti? -Otvorit ću svoj klub. -Stvarno? -Da.
Svirat ćemo što hoćemo, kad god želimo... i kako hoćemo, sve dok je to čisti jazz.
Bok, ovdje Mia Dolan. Da, nisam čula poziv.
Pozvali su me! -Molim? Ma daj, za što?
Za TV seriju, onu o kojoj sam ti pričala. -Opasni umovi susreću OC? -Da.
Čestitam! To je sjajno! -Baš je uzbudljivo.
Mislim da sam ranije loše govorila o tome. -Što?
Nešto poput "Buntovnika bez razloga".
"Imam metke!" -Da. -Nikad to nisi gledala! -Nisam.
Bože. Je l' znaš da igra u Rialtu? -Stvarno? -Da.
Trebala bi otići. Ovaj, mogu te ja odvesti. -Dobro. -Znaš, zbog istraživanja.
Zbog istraživanja, da. -Tako je. -Dobro. -U nedjelju navečer, u 22. -Može, super.
Zbog istraživanja.
Zvjezdani grade, sjajiš li samo za mene?
Zvjezdani grade, toliko je toga što ne vidim
Tko bi znao?
Možda je to početak nečeg divnog?
Ili još jedan san koji se neće ostvariti?
Molim, stanite tamo. -Dobro. Drago mi je.
Bok. -Bok.
Kad god hoćeš. -Dobro.
Imaš dvije opcije: Bit će po mome ili po mome. Kužiš? -Hvala vam.
Hvala. -Mogu ja to i drugačije. -U redu je, hvala vam mnogo. Hvala.
Bilo je baš zabavno. Hvala. -Bok.
Mia. -Što je? -Greg je došao. -Kako to misliš...? -Dušo, ima mjesta pred kućom.
Super! -Moramo poći, moj brat je stigao ranije.
Zar si zaboravila? -Sranje. -Zaboravila si. -To je večeras.
U redu je, zaboravila si. -Da, dobro.
Samo ću se presvući. -Dobro, super. -Da, super.
To je on. Bok, Josh. Da, pokupit ćemo Miu. Stižemo za...
Sad imamo pravo kućno kino. -Da, kao da smo u pravom kinu.
Pa, još bolje nego u kinu, stvarno.
Jedva čekam. -Znaš kakva su kina danas. -Da. -Tako su prljava.
Da, znam. Gadno zaudaraju.
Ili je prevruće ili prehladno. -Znam, kvaliteta im je jako pala.
Baš strašno, a ljudi stalno pričaju. -Gomile ljudi. -Oprostite, samo trenutak.
Halo? -Vjerojatno zbog posla.
Oprostite. Kao što znate, sviđa nam se. -Morate svratiti. -Morate doći.
Imam prijedlog za tebe: Indonesia. -Ne znam, nitko mi to još nije predložio.
Jedva se sjećam toga, ali bilo je baš nezaboravno
Stvarno. -Da. -Toliko dobro? -Da. -Odmaralište u džungli s pet zvjezdica.
Da ne povjeruješ. -Sjajno. -Pomišljamo na odlazak u Nikaragvu.
Nikaragva baš nije razvikana. -Malo je zapostavljena. -Točno.
I više od toga. -Samo, ne znam je li tamo sigurno.
Da, da. -Ne znam je li uopće sigurno.
Oprosti!
Imam ideju.
Što je to? Scenarij? -Predstava. -Predstava?
Bolje ti je da nam daš uloge! -Ustvari, to je monodrama. Stoga, ne mogu.
Hoće li tako biti svaki put? -Mislim da hoće.
Čekaj! Ovo je jednosmjerna.
Sebastiane!
Keith. -Dođi, stari.
Kako si?-Dobro, stari. -Ovo je Mia, ovo je Keith.
Bok, Mia. Drago mi je. -I meni. -Nekoć sam svirao s ovim tipom.
Išli smo skupa u školu. -Pa kako si, brate? -Super.
Nikad bolje, a ti? -Baš dobro, jako sam zaposlen.
Imam nov sastav. -Dobro, super. -Tražimo klavijaturistu.
Zezaš me? -Ne, ne zezam te. -Ma ne, dobro sam. -Siguran si? Plaća se.
Ma, dobro sam. -Onda moramo jednom popiti piće. Puno je prošlo.
Dobro, drago mi je, Mia. -I meni.
Kraj.
To je...
Genijalno! -Stvarno? -Da. -Pomalo mi je nostalgično.
U tome je bit. -Previše nostalgično? -Baš je... -Hoće li se ljudima svidjeti?
Jebeš njih! -Uvijek to govoriš. -Pa, stvarno to vjerujem.
Nešto sam ti napravila. -Zašto? -Za tvoj klub.
Zašto piše "Seb's"? -Mislim da bi se tako trebao zvati. -Što?
Jer nitko neće doći u "Pile na roštilju".
Jeli to glazbena nota, kao apostrof? -Da.
Baš je fora. Mora se zvati "Pile na roštilju".
Jer Charlie Parker je imao nadimak... -Znam, volio je piletinu.
Zato su ga zvali "Ptica".
Imat ću piletinu, pivo, jazz. "Pile na roštilju".
Znam, bolje da izbaciš piletinu, da imaš pića i jazz... -Neću izbaciti piletinu.
Možeš je imati negdje drugdje. U drugom lokalu?
Mora biti u Van Beeke. -Ne mora biti u Van Beeku.
Ne mogu im dopustiti sambu u svoj toj povijesti. Ne mogu.
Možeš, ali nećeš. -Tvoja predstava je sjajna.
Znaš? Čitav onaj svijet iz tvoje sobe.
Što bi još trebalo? Tko to još radi? -Ja to radim. -Ti to radiš.
Tko je onaj tip iz Lighthousea? Nudio ti je gažu? - Keith.
Da, zašto je bilo tako čudno među vama? -S njim je uvijek čudno.
Stvarno? -Da. -Ali, izgledao mi je pristojno, jer ti je ponudio posao.
Hoćeš li ga nazvati? -Ne, neću. -Dobro.
Dakle... Sumirajmo. -Da. -Bit će sigurno "Pile na roštilju"...
a tvoja predstava će biti uspjeh.
To je monodrama. Znači, samo ja. Mislim, samo ja glumim u njoj.
Ne, mama. Neću biti plaćena. Platit ću da je izvedem.
Sjajan je, otvorit će svoj jazz klub. Da, bit će super.
Ne, trenutno nije baš nitko. Treba mu...
Ovaj, mislim da štedi.
Ne, nema redovne nastupe.
Ali, polako mu kreće. Malo je previše užurbano u zadnje vrijeme.
Mama, on će već nekako to otvoriti i tebi će se svidjeti. Jasno? Kako je tata?
Sebastiane. Uđi, stari.
Hvala što si došao. -Hvala tebi na pozivu. -Nisam bio siguran da ćeš doći.
Ovako stoje stvari. -Dobro.
Imamo ugovor s Universalom i svoj vlastiti pečat.
Krećemo na turneju. Možemo ti platiti 1000 dolara tjedno...
plus dio od prodaje ulaznica. Zvuči li ti dobro?
Sebastiane? -Može. -U redu? Zasvirajmo. -Dobro.
Znam, drugačije je.
Rekao si da želiš spasiti jazz. Kako ćeš ga spasiti ako ga nitko ne sluša?
Jazz umire zbog ljudi poput tebe.
Sviraš 90-godišnjacima u Lighthouseu. Gdje su klinci? Gdje su mladi ljudi?
Opsjednut si s Kenny Clarkom i Thelonious Monkom.
Oni su bili revolucionari.
Kakav ćeš ti biti revolucionar, ako si zadrti tradicionalist?
Držiš se za prošlost, a jazz govori o budućnosti.
Znam, onaj drugi nije bio dobar kao ti.
Ali, ti si pravi gnjavator, stari.
Zvjezdani grade, sjajiš li samo za mene?
Zvjezdani grade, toliko je toga što ne vidim
Tko bi znao?
Osjetio sam to pri prvom zagrljaju s tobom
Naši su se snovi konačno ostvarili
Zvjezdani grade, svi žele samo jedno
Po tim barovima, kroz duhanski dim
U prepunim restoranima
To je ljubav
Da, tražimo samo nečiju ljubav
Susret. -Pogled. -Dodir. -Ples.
Pogled u nečijem oku, da osvijetli nebo
Da otvori svijet i pošalje dalje
Glas koji kaže, "Bit ću tu, a ti ćeš biti dobro"
Nije me briga sve dok znam kamo idem
Treba mi samo ovaj ludi osjećaj, rat-tat-tat u mom srcu
Milim da želim da ostane
Zvjezdani grade, sjajiš li samo za mene?
Zvjezdani grade
Nikad nisi bio sjajniji
Ne znam zašto stalno pokrećem tijelo
Ne znam je li ovo loše ili dobro
Ne znam postoji li ritam ili me nešto obuzima
Samo znam... da se noćas dobro osjećam
Ne znam kako se zoveš, ali mi se sviđa
Razmišljam o stvarima koje bih pokušao
Ne znam zbog čega si došla, ali uradit ću to s tobom, ja samo znam...
Noćas se tako dobro osjećam
Ako nastavimo plesati
Ponesi naš ritam u nove visine
Osjeti vrelinu strasti, dušo, obasjaj mi noć
Zapalit ćemo vatru. Hajde, neka gori, dušo, zapalit ćemo vatru
Neka se stolovi prevrnu, dušo, zapalit ćemo vatru
Samo znam da se dobro osjećam, znaš li to
Samo znam da se dobro osjećam, noćas
Nije me briga ako se ovo pretvori u gužvu
Poludimo, razvalimo ovo mjesto, još više pojačajmo glazbu
Nitko nas ne može zaustaviti. Samo znam da se dobro osjećam...
Noćas, samo znam da se dobro osjećam... Noćas.
Zapalit ćemo vatru. Hajde, neka gori, dušo, zapalit ćemo vatru.
Neka se stolovi prevrnu, dušo, zapalit ćemo vatru
Samo znam da se dobro osjećam, znaš li to?
Znaš li to, znaš li to?
Noćas.
Bok, ja sam. Nisam sigurna gdje si trenutno, mislim u Bostonu.
Možda u Dallasu, nemam pojma.
Odavno se nismo čuli...
I nedostaješ mi.
Dobro, bok.
Mislila sam... -Iznenađenje!
Odlazim sutra ujutro, ali morao sam te vidjeti.
Baš je lijepo biti kod kuće.
Drago mi je što si kod kuće.
Kako napreduje predstava? -Nervozna sam. -Stvarno, zašto?
Zato što... što ako ljudi dođu? -Tko ih jebe!
Nervozna si što će misliti? -Nervozna sam što ću to napraviti.
Nervozna sam da se popnem na pozornicu i glumim pred ljudima.
Ne moram to tebi govoriti.
Ma, bit će super. -Ti nemaš pojma, ali prestravljena sam.
Bit će sretni da te vide. Ne mogu to dočekati. -Ja mogu.
Kad odlaziš? U zoru? -Da, u 6:45. U Boise.
Boise? -Boise. -Za Boise!
Mogla bi i ti doći.
U Boise? -Da, makni ga s liste želja. -To bi bilo baš uzbudljivo, bar da mogu.
Što ćeš nakon turneje? -Zašto ne možeš poći? -U Boise? -Da.
Pa, imam probe. -Zar ne možeš bilo gdje imati probe?
Bilo gdje... s tobom? -Valjda.
Tu su mi sve stvari, a to je za dva tjedna. Mislim da stvarno ne bih trebala...
Dobro. -Najbolja ideja do sad, ali... -U redu. -Voljela bih da mogu.
Pokušat ćemo se viđati, znaš, kad stignemo. -Kad ćeš biti gotov?
Kako to misliš? -Kad će završiti ta turneja?
Kad je završimo, idemo snimiti ploču, a onda opet na turneju.
Znaš, idemo na turneju da snimimo ploču, a onda je promoviramo na turneji.
Znači, bit će to "duga tura"? -Kako to misliš, "duga tura"?
Mislim, ostat ćeš duže s tom grupom... na duže vrijeme.
Na turneji.
Što si mislila, kako će to biti? -Ne znam...
Nisam baš mislila o tome. Nisam znala da će grupa...
Da je to tako važno. -Nisi mislila da ćemo biti uspješni.
Ne, nisam tako mislila. Mislila sam da ćeš...
Koliko ćeš biti na toj turneji? Mjesecima? Godinama?
Da, to je to... Mislim, mogle bi proći godine...
Mogli bismo biti na turneji... Najmanje par godina, samo za ovu ploču.
Voliš li to što sviraš?
Ne znam... Ne znam je li to uopće važno.
Pa, važno je, jer...
ako ćeš se odreći svojih snova, moglo bi biti važno
da voliš ono što ćeš svirati godinama na turneji.
Voliš li glazbu koju sviram? -Da.
Volim, samo nisam mislila da je ti voliš. -Pa, znaš...
Znaš, rekao si da je Keith najgori
a sad ćeš provesti godine na turneji s njim, pa nisam...
Ne znam jesi li sretan. -Zašto mi to radiš? Zašto? -Ne znam... Kako to misliš?
Mislio sam da to želiš da radim, a sad zvučiš kao da ne želiš.
Kako to misliš da sam ja željela? -Željela si baš to za mene.
Da budeš u toj grupi? -Znaš, da imam siguran posao.
Da budem... Ma, znaš.
Naravno da sam htjela da imaš siguran posao...
da se možeš pobrinuti za sebe, svoj život i da pokreneš onaj klub.
Da, to i radim, ne razumijem zašto to ne proslavimo?
Zašto ne pokreneš taj klub? -Sama si rekla da nitko ne bi zalazio u takav klub.
Da nitko ne bi išao u klub "Pile na roštilju". -Pa, promijeni to ime!
Pa, nitko ne voli jazz! Čak ni ti! -Sad ga volim zbog tebe!
Mislio sam da želiš da to radim!
Što drugo da radim? Da opet sviram "Zvončiće"?
Nisam to rekla! Kažem, zašto ne uzmeš... -Da skupljam novčiće...
zarađeno i pokreneš klub! -U koji nitko neće dolaziti?
Ljudi će dolaziti... jer si ti stvarno posvećen tome...
a ljudi vole kad je netko nečemu posvećen.
Podsjećaš ljude na ono što su zaboravili. -Nemam takvo iskustvo.
Ma, nije ni važno. Znaš, vrijeme je da odrastem.
Imam siguran posao i to ću raditi.
A sad odjednom ti tvoji problemi, trebala si mi ranije reći...
prije potpisivanja ugovora.
Podsjećam te na san koji si slijedio i držao se njega...
Ovo je taj san! Ovo je taj san! -To nije tvoj san! -Tipovi poput mene..
cijeli život rade kako bi bili u nečemu uspješni, što se sviđa ljudima, znaš?
Mislim, konačno sam dio nečega što se ljudima sviđa.
Nije bitno što ne uživam u tome. -Otkad je tebi stalo do tuđeg sviđanja?
Zašto ti je toliko stalo do nečijeg sviđanja? -Ti si glumica! O čemu to pričaš?
Možda sam ti se sviđao kad sam bio nitko... jer si se tako ti bolje osjećala.
Šališ se? -Ne.
Ne znam...
Dobro, momci. Vidimo se sutra. -Sebastiane? -Da?
Je l' važi za večeras?
O čemu to govoriš? -U 19:00 je foto snimanje. Za Mojo. Dolaziš?
Mislio sam da je to idući utorak. -Ne, večeras je.
Je li to u redu?
Tonya, daj mi drugu kameru! -Što nije u redu s ovom?
"Što nije u redu s ovom?" Pa, ne znam, jebeno ne radi. Eto, što je!
Trubač, odlično. Bilo je sjajno! Sjajno! Prekrasno! Prekrasno!
Dobro, klavijature. Pogledaj prema gore. Dobro je, sjajno!
Prekrasno. Dobro, ugasi glazbu! Predivno, baš predivno.
Pazi sad, ugrizi se za usnu, ovako...
kao da si se usredotočio na nešto, neki dio u glazbi.
Što da ugrizem? -Usnicu, zagrizi svoju usnicu.
Dobro, odlično. Prekrasno, prekrasno.
Dobro, sad spusti naočale na nos. Još niže, još samo malo niže.
Spusti glavu, ali gledaj u mene. Izgledaj malo ljutito.
Da! Tako je prekrasno, odlično! Dobro, uključite klavijaturu!
Želite čuti klavijaturu? -Ne, ne trebaš više gristi usnu.
Pa, zasviraj nešto. Bilo što, samo sviraj. Ti si pijanist, zar ne? Sviraj nešto.
Odlično! Predivno. Prekrasno. Baš je dobro.
Nemoj prestajati, samo sviraj. Hajde, samo sviraj, odlično je!
Upucat ću se u glavu.
Uopće nije dobra. A ono na prozoru... -Što je to bilo? -Da..
Što je učinila s prozorom? -Bože moj! Ne ostavljaj svoj posao. -Dakle...
Mia!
Mia. Žao mi je.
Reci mi kako je prošlo? Kako je bilo? Žao mi je.
Oprosti što nisam došao na predstavu. -Žao ti je.
Žao ti je, žao ti je. -Dopusti da ti se odužim.
Daj da ti se odužim. Može?
Ne krivim te ako... -Gotovo je. Što? -Gotovo je. -Što?
Sve ovo, završila sam sa sramoćenjem same sebe. Gotova sam.
Nitko nije došao. -Pa što? -Ne mogu platiti kazalište! Ovo je baš...
Idem kući na neko vrijeme.
Svratit ću do tebe sutra. -Ne, idem pravoj kući. -Ovo je dom. -Ne, niše nije.
Da? -Bok, pokušavam dobiti Miu Dolan. -Pogrešan broj.
Da, rekla je da je nazovem na taj broj, ako se ne javlja na svoj.
Ne više. -Dobro, ako se čujete s njom... -Neću.
Možete li joj reći da je traže iz kastinga Jane i Amy Brandt?
Kasting?
Koji je to vrag?
Prekini tu jebenu buku!
Zašto si došao ovamo? -Jer imam dobre vijesti. -Kakve?
Amy Brandt, direktorica kastinga. -Da? -Bila je na predstavi, svidjela joj se.
Toliko joj se svidjela...
pa želi da sutra dođeš na audiciju za neki veliki film koji priprema.
Neću da idem.
Ne idem na to. -Što? -To bi bilo... Ne, to bi bilo... -Oprosti? -To bi me ubilo.
Što?! -Što? Što, prestani! -Ne!
Stišaj se. -Ako hoćeš da se stišam... Probudit ćeš susjede. -Objasni mi.
Ako hoćeš da se stišam, dobro mi objasni. -Zvat će... zvat će policiju.
Zato što... Bila sam na gomili audicija i svaki put je bilo isto!
Ometali bi me jer je netko poželio sendvič! Ili bi se smijali dok sam glumila plač!
Ili bih sjedila s ostalima u čekaonici, a oni...
Bili bi poput mene, ali puno ljepši... i bolji! Možda nisam dovoljno dobra!
Da, jesi. -Ne, možda nisam. -Jesi.
Možda sam jedna od onih koje su to oduvijek željele...
ali mi je nedostižan taj san, znaš? Rekao si, promijeni snove i odrasti.
Možda sam jedna od takvih i neću uspjeti.
Mogu se vratiti u školu i pronaći nešto što je za mene.
Zbog toga sam otišla... prošlo je već 6 godina, ne želim to više raditi.
Zašto? -Što zašto -Zašto više ne želiš to raditi?
Jer mi se čini da je previše bolno. -Baš si bebica.
Nisam bebica, pokušavam odrasti. -Jesi, cmizdriš poput bebice.
Zaboga! -Sutra imaš audiciju u 17:30. Bit ću pred kućom u 8:00.
Budi tu ili nemoj, kako god.
Kako si me našao? -Kuća preko puta knjižnice.
Imam kavu. -Dobro, super.
Mia?
Bok, Mia. Ja sam Amy, a ovo je Frank. -Bok, kako si? -Drago mi je.
Drago mi je što smo te našli. -I meni.
Film se snima u Parizu, a nemamo scenarij.
To će biti proces, izgradit ćemo ulogu na osnovu glumice.
Imat ćemo tri mjeseca probe i četiri mjeseca snimanja.
Dobro. -Mislili smo da bi nam mogla ispričati priču.
O čemu? -O bilo čemu.
O bilo čemu? -Da, ispričaj nam priču. Ti pričaš priče.
Kad budeš spremna.
Moja ujna je živjela u Parizu.
Sjećam se, došla bi kući i pričala nam... priče o boravku preko mora...
Sjećam se njene priče kako je jednom skočila u rijeku...
Bosonoga.
Smijala se...
Poskakivala... Nije se obazirala
I pala je u... Seineu
Voda je bila ledena
Cijeli mjesec je kihala
Ali, rekla je da bi to ponovila
To je za one koji sanjaju
Blesavi, kakvi već jesu
To je za srce koje preskače
To je za zbrku koju napravimo
Uhvatila je osjećaj neba bez kraja
Zalazak sunca u okviru
Živjela je u svom likeru i umrla bez treptaja
Uvijek ću pamtiti taj plam
To je za one koji sanjaju
Blesavi, kakvi već jesu
To je za srce koje preskače
To je za zbrku koju napravimo
Rekla mi je... "Malo ludosti je ključno"
"Da vidimo nove boje"
"Tko zna kamo će nas to odvesti?"
"I zbog toga nas trebaju"
Dovedite buntovnike, valove od kamenčića
Slikare, pjesnike i predstave
To je za budale koji sanjaju
Blesavi, kakvi već jesu
To je za slomljeno srce
To je za zbrku koju napravimo
Ispratila sam sve do tog doba
Do nje, snijega i Seine
Smijala se cijelo vrijeme
Rekla je da će to učiniti
Opet
Kad ćeš znati? -Rekli su za par dana. Ali, ne očekujem ništa naročito.
Dobit ćeš ulogu. -Možda i neću. -Da, hoćeš. -Ne želim se razočarati. -Znam.
Znam, znam kako to ide.
Gdje smo?
U Griffith parku. -Gdje smo mi? -Znam.
Ne znam.
Što da radimo? -Ništa ne možemo, jer kad dobiješ tu ulogu...
Ako je dobijem. -Kad je dobiješ...
Morat ćeš dati sve od sebe. Sve, to je tvoj san.
Što ćeš ti raditi? -Slijedit ću svoj plan, znaš već.
Ostat ću ovdje i slijediti svoju stvar.
Bit ćeš u Parizu, tamo je dobar jaz.
A ti sad voliš jazz.
Zar ne? -Da.
Najbolje da pričekamo što će biti.
Uvijek ću te voljeti.
I ja tebe.
Vidi ovaj pogled!
Vidjela sam i bolje. -Nije baš nešto. -Da. -Da.
Nikad nisam bila ovdje tijekom dana.
Bok. Molim vas dvije kave. -Da, naravno. Mi častimo. -Ne, hvala.Inzistiram.
Dobro zvuči, Harris je sjajno obavio posao.
Dugo mu je trebalo. -Kao i uvijek. Potpis, molim.
Nije tako loše, Seb. -"Nije tako loše" je super.
Vidimo se večeras. -Vidimo se.
Bok. Kako ti je bilo danas? -Dobro.
Kako je ona? -Odlično. -Da? -Da, dođi. -Bok, Myke!
Nisam mislila da ćeš već biti kod kuće.
Crtaš nešto? -Da. -Mogu li ti pomoći? Znaš da volim crtati.
Dobro, Chelsea, moramo krenuti. Jesi li dobro? -Dobro smo. -Trebaš li nešto?
Bok, bebice. -Reci "Bok, mamice." -Lijepo spavaj. -Bok, mamice. -Zabavi se s Chelsea.
Zabavite se. Bok, Mia. -Bok i puno ti hvala.
Bok. Bok, dušo! -Laku noć.
Bože!
Što ako će nam ovo nedostajati? Što ćeš reći Natalie?
Možda je vidimo u New Yorku. -Dobro.
Ovo mi neće nedostajati. -Baš je gadno.
Da skrenemo tu i odemo na večeru?
Da, naravno. Može.
Da prvo pogledamo? -Važi.
Ovo mjesto je baš zabavno.
Sviđa mi se.
Cal Bennett na saksofonu! -Da! -Javier Gonzalez na trubi.
Lijepa Nedra Wheeler na basu. Neponovljivi Clifton "Fou Fou" Eddie na bubnjevima!
I predobar na klaviru...
Toliko dobar da će preuzeti ovo mjesto, ako ne pripazim, Khirye Tyler!
Dobrodošli u Seb's.
Čula sam te kako sviraš i htjela sam...
Da ostanemo još malo?
Ne, moramo poći. -Dobro.
Je'n, dva... Je'n, dva, tri, čet'ri.
LA LA LAND 2016. Lula & Valkanela