Translated By The Community Of WWW.MY-SUBS.COM
Încă o zi însorită și călduroasă aici, în sudul Californiei.
Temperatura în centrul Los Angeles e de 29 de grade Celsius...
Mă gândesc la acea zi
L-am lăsat la stația Greyhound, La vest Santa Fe.
Aveam 17 ani, dar el era dulce și era sincer
Totuși am făcut ceea ce trebuia să fac
Pentru că am știut.
Nopțile în duminicile de vară
Ne afundam în scaunele noastre ca și cum reduceam luminile.
Lumea Technicolor s-a dovedit a fi muzică și mașină
Mă chema să fiu pe acel ecran.
Să trăiască în splendoare lui.
Fără niciun ban, Sărind în autobuz am venit aici,
Ar putea fi curaj sau nebunie, Vom vedea.
Că poate în acest oraș adormit El va sta o zi, luminile vor fi stinse
Îmi va vedea chipul Și se va gândi la mine cum eram
In spatele acestor dealuri ajung la înălțimi
Și urmăresc toate luminile ce strălucesc
Și când te dezamăgesc,
Te ridici de la pământ
Vine dimineața din nou,
Și e o altă zi însorită.
Îi aud zilnic,
Ritmuri în canioane ce nu vor dispărea niciodată
Baladele din săli de bal Lăsate de cei dinainte
Ei spun că trebuie să le mai vrem
Așa că bat la fiecare ușă.
Și chiar și atunci când răspunsul e "nu" Sau când rămân fără bani
Discul, microfonul și lumina. merg Sunt tot ce am nevoie.
Și într-o zi am să cânt cântecul Va veni un puști dintr-un orășel
Asta îl va împinge să mergă mai departe.
In spatele acestor dealuri ajung la înălțimi
Și urmăresc toate luminile ce strălucesc
Și când te dezamăgesc,
Te ridici de la pământ
Vine dimineața din nou,
Și e o altă zi însorită.
Și când te dezamăgesc,
Vine dimineața din nou.
E o altă zi însorită.
Soare, soare...
E o altă zi însorită.
Doar o altă zi însorită.
E o altă zi însorită.
Ziua abia a început.
E o altă zi însorită.
ORAȘUL STELELOR
IARNA
Nu puteam crede ce s-a întâmplat.
Jur la Dumnezeu, a fost un dezastru.
A fost un dezastru total.
Știu.
Știu, a fost curată nebunie.
A fost nebunie.
Nebunie.
Nebunie curată.
Ce face...
- Capucino, vă rog. - Da, sigur.
- Din partea noastră. - Nu, mulțumesc, insist.
Ai văzut cine era?
Audiție!
Rahat!
- Mia, unde crezi că pleci? - La doctor.
- Să fii aici mâine devreme. - Bine.
Noapte bună!
A fost un dezastru!
Nebunie curată. A fost...
A fost așa nebunesc...
Ai fi murit.
Nu, Turner e bine. Turner e bine, eu doar...
Aștepți până la Denver să-i spui sau...
Ce?
Bine.
Nu. Mă bucur pentru tine.
Sunt fericită pentru tine, doar că...
Am crezut...
- Nu știu ce... - O clipă.
Ce e?
Spune-i c-o sun eu.
- În două minute? - În mai puțin de două minute.
- Îți aduc prânzul. - Sunt aproape gata, mulțumesc.
Știi ce? Cred că am terminat. Mulțumesc fiindcă ai venit.
La naiba! Vrei să deschid geamul?
- Încercam să-ți fac intrarea. - Mulțumesc.
Mia, cum a mers audiția?
A mea la fel. Jen a fost acolo? Sau Rachel?
- Nu știu cine sunt Jen și Rachel. - Sunt cele mai rele.
- Nu știu dacă erau acolo. - Pun pariu că da.
De ce există o convenție în baie?
Două minute, fetelor. Mia, vii, nu?
Nu pot, lucrez.
Ce?
A spus "lucrez"?
- Ce? - Regret că n-a ieșit bine azi...
Și-ți voi trimite datele la 4 audiții pentru care vei fi perfectă.
Dar acum... vii!
Va fi distractiv.
- N-o să fie distractiv. - Ar putea fi.
Nu, vor fi o grămadă de ariviști...
Înghesuiți într-una din acele case de cristal.
- Îmi pare cunoscută. - Aveam de gând s-o returnez.
- De când o ai? - De mult timp.
Haide, Mia.
Cu ce altă ocazie vei vedea toate clișeele de la Hollywood împreună?
Ne distrăm împreună!
Mă dezamăgești, Lex. Nu va fi distractiv.
La petrecerea asta va fi crema omenirii.
Ai invitația
Ai adresa corectă
Ai nevoie de medicație?
Răspunsul e întotdeauna "da".
Câteva cunoștințe ocazionale
Ar putea fi ceea ce aștepți.
Străduiește-te mai tare.
În seara asta suntem în misiune
În seara asta se alege distribuția
Asta-i adevărata audiție
Doamne ajută-ne pe toți!
Faci impresie
Toată lumea îți va ști numele.
Ești pe o pistă rapidă
Cineva din mulțime ar putea fi Cel pe care trebuie să-l cunoști
Cel ce-ți va da în sfârșit un impuls
Cineva din mulțime ar putea Să te ducă unde vrei să mergi
Dacă ești gata să fii găsită...
Acel cineva din mulțime...
Bine, fată!
Acel cineva din mulțime...
Cineva din mulțime
E singurul lucru pe care-l vezi cu adevărat?
Uită-te în timp ce lumea
Continuă să se învârtă
Undeva este un loc
Unde voi afla cine voi fi
Cineva
Așteaptă să fie găsit
Cineva din mulțime ar putea fi Cel pe care trebuie să-l cunoști
Cel ce-ți va da în sfârșit un impuls
Cineva din mulțime ar putea Să te ducă unde vrei să mergi
Cineva din mulțime ar putea
Să te facă să zbori
Dacă ești pregătită
Să fii găsită.
Parcare interzisă 21.00- 06.00 Se ridică mașina
Nu...
Haide! Ce?
Te rog să nu te mai furișezi în casa mea.
Crezi că mama și tata ar numi asta "casă"?
Ce faci?
Te rog, nu face asta. Te rog, nu sta pe asta.
- Glumești? - Te rog, nu sta pe ăsta.
Nu sta pe el. Hoagy Carmichael a stat pe el.
Dumnezeule.
- Backed Potato doar ce l-a aruncat. - Îmi dau seama de ce.
- Acum tu stai pe el. - Ți-am adus un covoraș.
Nu am nevoie.
Dacă-ți zic că Miles Davis a urinat pe el?
E aproape insultător.
- E adevărat? - Când desfaci cutiile astea?
Când o fac în propriul meu club.
Sebastian, e ca și cum o fată o rupe cu tine și tu o hărțuiești.
Nu continui să mergi acolo, nu?
- Asta... - Ce?
N-ai să crezi că l-au transformat într-un club de samba și tapas.
- Dumnezeule, Sebastian. - Samba, tapas.
Alege ceva, știi? Fă una cum trebuie.
Vreau să cunoști pe cineva.
Nu vreau să cunosc pe nimeni.
Nu, nu vreau să cunosc pe nimeni.
- Tata ți-a dat asta? - Da.
O să-ți placă.
Nu cred că o să-mi placă.
- Îi place jazz-ul? - Probabil că nu.
- Atunci despre ce să vorbim? - Nu știu. Nu contează, bine?
Fiindcă trăiești ca un călugăr. Conduci fără asigurare.
- Contează? - Da, contează.
- Bine. - Trebuie să fii serios.
Cunosc un tip cu tatuaj facial pe care ar trebui să-l vezi.
- Ei bine, sub centură. - Are un suflet de aur.
- Fii serios. - Fii serios, Laura?
Am avut un plan foarte serios pentru viitorul meu.
Nu e vina mea că am fost tras pe sfoară.
N-ai fost tras pe sfoară, ai fost țepuit rău.
Care-i diferența?
Nu știu, nu e așa de romantic.
Nu sta...
Toată lumea știa că tipul era dubios, cu excepția ta.
De ce spui "romantic" ca și cum ar fi un cuvânt murdar?
Facturile neplătite nu sunt romantice. Sun-o.
Nu o sun.
Chestia e că te porți ca și cum viața m-a băgat în corzi.
Vreau să fiu în corzi, bine?
Las viața să mă bată până când obosesc.
Apoi ripostez. Tactică de box clasică.
Ei bine, Ali. Te iubesc. Despachetează.
Am să schimb broaștele. Nu-ți permiți.
Sunt pasărea phoenix, mă ridic din cenușă.
Bill. Mulțumesc pentru că m-ai primit înapoi.
- Cu plăcere. - Vreau să știi
- că sunt un om nou. - Bun.
- Fericit să fiu aici. - Excelent.
- Cu care e ușor de a lucrat. - Și vei cânta melodiile din listă?
Bucuros.
Deși nu cred că-i pasă cuiva ce cânt.
- Dar da. - Ei bine.
Dacă prin "cineva" te referi la altul în afară de mine, e corect.
Mie îmi pasă, nu vreau să ascult free jazz.
Sigur. Bine. Cu toate că am crezut că în acest oraș
sistemul de lucru era "una tu, una eu".
Ce spui "de două tu, una eu"?
Ce spui de "toate tu, eu niciuna"?
- E perfect, da. - Grozav. Bine.
Bine, decizie comună.
- Da, luată de mine. - Sigur.
- Și sunt de acord, așa că... - Indiferent. Spune-i cum vrei.
Bill. Bine ai revenit.
Ai un mod drăguț de a o spune, Karen.
Seb...
Am auzit ce-ai spus,
dar nu cred c-ai spus ceea ce vrei.
Da, nu cred că ai auzit. Ești concediat.
Știu, asta e ce-ai spus, dar ai vrut...
- Ai vrut să spui că... - Ești concediat.
"Cântă lista de melodii."
- Nu, spun că e prea târziu. - E un avertisment.
De pe ce planetă ești?
- Nu mă concedia. - S-a terminat. Îmi pare rău, Seb.
E Crăciunul.
Da, am văzut decorațiunile. Succes în noul an.
Te-am auzit cântând și am vrut...
Nu-mi place fisura din tomografie.
Ai făcut examenul de acromatopsie?
Asasinat pe strada 23. Infractorul ofensează poliția.
Drepturi civile nenorocite!
Asta-i clasa mea.
Dacă nu-ți place, ușa e la stânga.
Doamnă, ce-i cu atitudinea asta rea?
Nu, Jamal.
Tu ai o atitudine rea.
PRIMĂVARA
Aici!
Mia!
- Bună. - Bună.
Fă cunoștință cu prietenul meu, Carlo.
- Hei, Carlo. - Ea e Mia.
- Mia? - Da, Mia.
Bună, ce faci?
Carlo e scriitor.
Da, spun că sunt bun să construiesc lumi imaginare. Am reputație.
Multă lume vorbește despre mine, e emoționant.
Am lucrat atât de greu... O să mi se recunoască...
- Mă duc să-mi iau de băut. - Bine.
Mă bucur de cunoștință.
Scuze.
Mulțumim. Alte solicitări?
Fata din față.
- I Ran. - I Ran, o sugestie excelentă.
Bine, pianistule, gâdilă clapele. Să începem!
Unu, doi, trei, patru!
Așa!
Mergeam singur pe bulevard
Nu m-am gândit vreodată să întâlnesc o fată ca tine
- Să întâlnesc o fată ca tine - Ca mine?
Cu păr șaten și ochi căprui,
Genul de ochi ce m-au hipnotizat...
Și am fugit, am fugit atât de departe.
Nu am putut să scap.
Bine... îmi amintesc de tine.
Și recunosc, am fost un pic tăios în acea seară.
"Tăios"?
Bine, am fost un nenorocit, o recunosc, bine?
Dar ceri "I Ran" de la niște muzicieni serioși e prea mult.
Dumnezeule, ai spus "muzicieni serioși"?
Nu cred.
- Îmi împrumuți hainele tale? - De ce?
Fiindcă am o audiție săptămâna viitoare.
Interpretez rolul unui pompier serios.
Așadar, ești actrița.
Îmi păreai cunoscută. Te-am văzut în ceva?
Într-o cafenea, în studiourile Warner Bros. E un clasic.
- Înțeleg. - Da.
Ești barman. Și îmi imaginez cum mă priveai de acolo de sus.
Următorul calup.
El nu... Eu nu...
Nu-mi spune el ce să fac.
- Tocmai ți-a spus ce să faci. - Știu. L-am lăsat.
- Cum te numești? - Mia.
Mia...
Ne vedem în filme.
- Ai auzit de Joseph Campbell? - Da...
Trebuie să rescriu "Goldilocks and the three bears"
dar din perspectiva urșilor.
- Ar putea fi o franciză. - Sigur.
Nu știi niciodată. Poate că a existat al patrule urs, nu știi niciodată.
George Michael!
Bună.
- Scuze. - Da, da.
Îl cunosc.
Ți-ai luat cheile?
- Da. - Le iei și pe-ale mele?
- Ce? - Le poți lua și pe-ale mele?
Nu te aud.
Poți lua cheile mele?
- Te rog. - Așa mai vorbim.
- Mulțumesc. - Cu plăcere.
- Ce model? - Prius.
- Nu mă ajută. - Cu panglică verde.
Bine.
Par confortabili.
Sunt.
Mulțumesc pentru că m-ai salvat acolo.
Ei bine, nu prea mi-ai dat de ales.
Ciudat că tot continuăm să dăm unul peste celălalt.
Foarte ciudat.
S-ar putea să însemne ceva.
- Mă îndoiesc. - Da, nu cred.
Unde-i mașina mea?
Trebuie să pui asta la bărbie.
- Asta? - Da.
Da, îți transformă capul în antenă, așa că...
Cred că-ți provoacă cancer, dar îți veți găsi mașina mai repede.
Ce?
Vei trăi mai puțin, dar ajungi
la destinație mai repede, așa că totul se uniformizează.
- Sună groaznic. - E doar o sugestie.
Tu chiar ești...
- Cum să-ți spun... - Cavaler pe un cal alb?
- Ciudat, ăsta era cuvântul. - Bine.
Nu prea ai multe de văzut, nu?
Am văzut și mai bine.
Soarele e gata să apună,
Luminile se aprind,
O sclipire de argint se întinde pe mare.
Am dat peste un peisaj
Croit doar pentru doi.
Ce păcat că cei doi suntem noi...
Alt cuplu ar fi iubit lumea asta și cerul...
Dar suntem doar noi doi,
Și nu avem nicio șansă.
Nu se va întâmpla niciodată.
- Nu ești genul meu. - Serios?
Și nu există nicio scânteie la orizont.
Ce risipă de noapte minunată.
Ai spus că nu-i nimic aici, Ei bine, hai să clarificăm...
Cred că voi fi cea care voi lua decizia.
Decizia ta?
Și știu că arăți bine în costumul tău de poliester...
E lână.
Ai dreptate, nu mă voi îndrăgosti niciodată de tine.
Poate că asta pare atractiv
Pentru cineva fără tocuri,
Sau pentru orice fată ce simte
Că poate e șansă de vreo romanță.
- Dar eu sincer nu simt nimic. - Așa să fie?
Sau mai puțin decât nimic.
Bine de știut. Așadar, ești de acord?
Așa e.
- Ce risipă de-o noapte minunată. - Ce risipă de-o noapte minunată.
Bună, Greg.
Scuze de întârziere.
Da, vin imediat. Bine, pa.
- Uite-o. - E aici.
Te duc la mașina ta?
Nu, e chiar aici.
Noapte bună.
Scuzați-mă, e fără gluten, nu?
- Nu? - Ce?
Vreau banii înapoi.
Bine. Să văd dacă se poate.
Mia, e rândul tău să închizi vineri.
Nu pot închide vineri. Am o audiție, îți amintești?
Ți se pare că-mi pasă? Reprogrameaz-o.
Și vom avea mâine o mică discuție, bine?
- Aranjează-ți șorțul, te rog. - Bine.
Iarăși tu!
Ce faci aici?
Am câteva întâlniri... Cu directori de studio...
Cum ai ajuns în studio?
Am trecut în fugă de paznici,
cred că a durat douăzeci de minute până m-au găsit.
- Nu ți se apropie pauza? - Termin în zece minute, așa că...
Mă pot ascunde în baie?
- Da. - Bine.
Scuze.
De fapt, trebuie să întreb. Scuze.
Pe geamul ăla au privit Humphrey Bogart
și Ingrid Bergman în Casablanca.
Da.
Nu pot să cred că lucrezi chiar peste drum.
- Da. - E uimitor.
Cum îl cheamă pe Bogart al tău?
Cum îl cheamă? Greg?
Da, Greg.
Sigur, de cât timp...
- Ne vedem de vreo lună. - Grozav.
E drăguț. Oricum, îmi place să fiu lângă toate astea.
Te înțeleg. Ocolesc opt kilometri pentru o cafea
- ca să fiu lângă un Jazz Club. - Serios?
Da, Van Beek. Îl știi?
Marile trupe de swing au cântat acolo.
Count Basie, Chick Webb...
Oricum, acum e un club de samba și tapas, așa că...
Ce-i un club se samba și tapas?
Știi, un loc de samba unde servesc tapas.
Da, e o glumă... A istoriei...
Nu știu, ăsta e Los Angeles-ul.
Venerează totul și nu apreciază nimic.
Filmăm, opriți-vă, vă rog.
- Filmați? - Da.
Glumesc, știam.
Tot timpul fac filme pe strada mea.
- Vino. - Bine.
Strada e blocată.
- Îmi place. - Începem.
Hei, Mia, cum ai ajuns în asta?
- Și... filmăm! - În ce?
- Știi, filme, actorie... - Și... acțiune.
- Mătușa mea a fost actriță. - Bine.
Era în trupa unui teatru ambulant.
Am crescut în Boulder City, Nevada.
În fața casei mele era o bibliotecă și aveau o secțiune de filme.
Mă ducea acolo și petreceam o zi întreagă vizionând filme vechi,
ca Notorious, Bring it up baby, Casablanca și...
Tăiați acolo. Tăiați. Verifică camera.
- Putem vorbi acum. - Sună incredibil.
A fost incredibil. Și am montat toate scenele în dormitor...
De fapt, doar noi două recream acele scene din filme.
Apoi am scris câteva piese de teatru. Da.
Îmi place.
Am plecat de la facultate după doi ani ca să vin aici
și ultima mea audiție a fost pentru un show cu tineri.
Un amestec de Dangerous Minds cu The OC.
Așa că, da, trebuia să fac dreptul.
Fiindcă lumea are nevoie de mai mulți avocați.
Nu mai are nevoie de mulți actori.
- Nu ești doar o actriță. - Cum adică "doar o actriță!?
Ai spus-o tu. Ai fost un copil minune care a scris piese de teatru.
Nu asta am spus.
Ești prea modestă s-o spui, dar e adevărat.
Așa că, poți să-ți scrii propriile roluri,
să scrii ceva interesant că
nu va trebui să dai audiții pentru acest rahat.
Uită-te la Louis Armstrong.
Putea să-și cânte muzica care i se cerea.
- Dar n-a făcut-o. Ce a făcut el? - Ce a făcut el?
A făcut istorie, nu?
Ei bine, nu mai merg la audiții și în schimb am să fac istorie.
Eu am terminat aici.
Probabil ar trebui să-ți spun ceva acum...
Urăsc jazzul.
Ești bine?
Cum adică urăști jazzul?
Adică, atunci când ascult jazz, nu-mi place.
Da, dar asta-i o generalizare "Nu-mi place jazzul".
Ce faci în acest moment?
Nimic.
Cred că atunci când oamenii spun...
"Știi, urăsc jazzul".
Pur și simplu nu au contextul. Nu știu de unde vine.
jazzul s-a născut într-un mic apartament în New Orleans.
Și tocmai pentru că oamenii s-au adunat acolo și vorbeau cinci limbi,
nu puteau vorbi unul cu celălalt.
Singurul mod ca să comunice era jazzul.
Și Kenny G?
- Ce? - Și Kenny G? Și muzica de lift?
Știi, muzica de jazz pe care o știu...
- Ce-i despre ea? - Dintotdeauna.
O găsesc relaxantă.
Nu e relaxantă, nu este. Nu e!
Sidney Bechet a împușcat pe cineva fiindcă i-a spus că a luat o notă falsă.
Nu-i relaxantă.
Unde am crescut era un post de radio numit KJAZZ 103.
Și lumea pune postul ăsta la petrecerile cu cocktail.
Sigur.
Și toată lumea vorbea fără să-i dea atenție.
Știu. Asta-i problema... Bine.
Cred că asta-i o parte a problemei. Că nu-l poți auzi.
Ar trebui să-l vezi, ar trebui să vezi cine cântă.
Adică, uită-te la ei. Uită-te la saxofonist.
A răpit cântecul. E pe propria lui cale.
Fiecare din ei compune, aranjează, scrie și cântă, pur și simplu...
Și uite, trompetistul. Are propria idee.
E un conflict și compromis și e pur și simplu...
De fiecare dată e nou. E altceva în fiecare noapte.
Cu adevărat captivant.
Și e pe moarte.
E pe moarte, Mia. Moare prematur.
Și lumea spune... "Lasă-l să moară. I-a trecut timpul".
Dar eu nu voi permite.
Ce vei face?
Deschid propriul club.
- Serios? - Da!
Vom cânta ceea ce dorim, atunci când ne dorim
atâta vreme cât e jazz pur.
Bună, sunt Mia Dolan.
Da, am pierdut apelul.
- M-au sunat înapoi. - Ce?
Haide! Ce rol?!
Pentru un show TV, cel de care ți-am spus mai devreme.
- Dangerous Minds cu The OC. - Da.
- Felicitări! E incredibil! - E chiar emoționant.
Simt că am spus ceva negativ despre el mai devreme.
Ce?
Un fel de "Rebel fără cauză"..
"Eu am gloanțele!"
Da.
- Nu l-ai văzut? - Nu l-am văzut.
Măi să fie! Știi că joacă în Rialto?
- Pe bune? - Da.
Ar trebui să mergi... Adică, te pot duce eu.
- Bine. - Știi, pentru documentare.
- Pentru documentare. - Da.
- Bine.
Luni seara, la zece.
- Da, grozav. - Bine.
Pentru documentare.
Cafeneaua FARUL
Oraș de stele...
Strălucești doar pentru mine?
Oraș de stele...
Sunt atâtea pe care nu le pot vedea.
Cine știe...
Ăsta-i începutul a ceva minunat și nou,
Sau încă un vis...
Care nu se poate îndeplini.
- Stai aici, te rog. - Încântată de cunoștință.
- Bună. - Bună.
- Oricând ești gata. - Bine.
Două opțiuni...
Îmi urmezi regulile sau îmi urmezi regulile, capisce?
Mulțumesc.
- Mulțumesc. - Aș putea-o face și altfel.
Nu, e bine. Mulțumesc mult. Mulțumesc.
- A fost distractiv, mulțumesc. - Pa.
Rebel fără cauză.
- Hei, Mia. - Ce?
Graig e aici.
Ce vrei să spui?
Bună, iubito. Am parcat în față.
- Grozav. - Ar trebui să plecăm.
Fratele meu a aterizat mai devreme.
Ai uitat?
- La naiba. - Ai uitat.
E în seara asta.
- E bine? - Da.
Nicio problemă. În regulă.
Trebuie să mă schimb.
- Bine. - Bine.
- Grozav. - Grozav.
Da, el e. Hei, Josh, da.
O iau acum pe Mia și vom fi acolo...
Avem acum un sistem de sunet surround.
E ca și cum ai fi într-un cinematograf.
Mai bine ca la cinema.
Abia aștept să-l văd. Știi cum sunt cinematografele azi.
- Da. - Sunt așa murdare.
Da, știu.
- Ori e prea cald ori prea frig. - Știu, nu mai e calitate...
Sunt groaznice toate. Și oamenii vorbesc tot timpul.
- E multă lume. - Este teribil.
O clipă.
- Alo? - Probabil de la lucru.
- Ne place. - E atât de plăcut.
Trebuie să veniți.
Am o sugestie... Indonezia.
N-am auzit niciodată pe cineva spunând asta.
Nu știu, nu-mi amintesc totul, dar sincer, ni s-a schimbat viața.
- Serios? - Da, m-a afectat...
- A fost incredibil. - Ea fantastică?
- Da. - Hotel în junglă de cinci stele.
- Nu-ți vine să crezi. - Uimitor.
Ne-am gândit la Nicaragua. Ne-am gândit la Nicaragua
fiindcă e mai puțin dezvoltată, subdezvoltată.
- Un pic mai mult... - Da, nu știu. E sigură?
- Da, este. - Nu știu dacă e sigur acolo.
Îmi pare rău.
În imensitatea universului nostru...
Pentru multe zile înainte de sfârșitul Pământului...
Oamenii se vor uita la cerul întunecat și vor vedea o stea.
Care-și va crește strălucirea și se va apropia.
Cum steaua se apropie de noi...
Jim Stark.
Am să găsesc un loc, scuze.
Cum steaua se apropie de noi, vremea se va schimba.
Am o idee.
GENEVIEVE... La naiba!
Ce-i ăsta? Un scenariu?
O piesă de teatru.
Piesă?
Ai face bine să ne dai roluri la toate.
E un spectacol cu doar o femeie.
Așa că, nu pot.
O să se întâmple asta de fiecare dată?
Așa cred.
E sens unic!
VARA
Sebastian?
Keith.
Vino aici, omule.
- Ce mai faci? - Bine, omule.
- Ea e Mia. - Mia, Keith.
Bună, Mia, încântat.
- Încântată. - Cântam cu tipul ăsta.
Am studiat împreună.
- Și ce faci, frate? - Grozav.
Mai bine ca niciodată. Dar tu?
Am fost foarte bine. Am fost foarte ocupat.
- Am o trupă nouă. - Bine.
- Super. - Căutăm un pianist.
- Faci mișto de mine? - Nu.
- Nu, mulțumesc. - Sigur? Plătesc bine.
- Nu, mulțumesc. - Mă bucur că ne-am văzut.
A trecut mult timp.
- Bine, încântat, Mia. - Încântată.
"Sfârșit".
Genial!
- Pe bune? - Da.
- Pe bune? - Da!
- Mi se pare nostalgică. - Asta-i toată chestia!
O să le placă oamenilor?
Dă-i naibii!
- Mereu spui asta. - Ei bine, chiar cred asta.
- Ți-am făcut ceva. - Pentru ce?
Pentru clubul tău.
De ce scrie "Al lui Seb"?
- Așa cred c-ar trebui să-l numești. - Ce?
Pentru că nimeni nu va veni la "Chicken on the stick."
E o notă muzicală, apostrof?
- Da. - Mișto.
Dar numele trebuie să fie "Pui pe băț."
Fiindcă Charlie Parker și-a primit porecla...
Fiindcă îi plăceau puii.
De aia l-au numit "Bird."
O să fie pui, bere, jazz. "Pui pe băț."
Știu. Cred că ar trebui să renunți la pui.
Să ai doar băutură și jazz și de asemenea...
Nu renunț la pui.
Poate ai putea-o face în altă parte?
- Ce? - Să găsești un nou loc.
- Trebuie să fie, Van Beek. - Nu trebuie să fie.
Nu-i pot lăsa să danseze samba pe istoria lui.
Nu pot.
- Poți, dar refuzi. - Lucrarea ta e grozavă.
Știi... Toată lumea din dormitorul tău.
Ce altceva mai vor? Cine face asta?
- Eu o fac. - Tu o faci.
Cine era tipul de la "Far"?
- Cel ce ți-a oferit de lucru? - Keith.
Da, de ce era așa ciudat între voi?
El e întotdeauna ciudat.
- Serios? - Da.
Dar a fost drăguț că ți-a oferit un job.
- Ai să-l suni? - Nu.
- Bine.
Așadar...
- Iată ce știm. - Da.
Numele e cu siguranță "Pui pe băț"
și piesa ta va fi un succes.
E un show cu o femeie.
Doar eu, vreau să o joc.
Nu, mamă, nu voi plăti. Mă plătesc ei s-o fac.
Grozav. El deschide un Jazz Club. Va fi minunat.
Nu, nu l-a deschis încă. Trebuie...
Economisește, cred.
Nu, nu are un job permanent.
Se va rezolva. A fost cam dificil în ultima vreme.
Mamă, va găsi o cale să-l deschidă iar ție o să-ți placă, bine?
Ce face tata?
Sebastian. Intră, omule.
- Mulțumesc fiindcă ai venit. - Mulțumesc pentru invitație.
N-am fost sigur că te văd azi.
- Uite care-i treaba. - Bine.
Ne va distribui Universal. Avem propria noastră marcă.
Vom merge în turnee.
Îți putem plăti o mie de dolari pe săptămână
plus procent din vânzările de bilete și de marfa. Sună bine?
Sebastian?
- Da. - Bine.
- Să cântăm. - Bine.
Știu. E diferit.
Dar tu spui că vrei să salvezi jazzul.
Cum să salvezi jazzul dacă nimeni nu-l ascultă?
jazzul moare datorită celor ca tine.
Cânți pentru cei de 90 de ani la "Far."
Unde sunt copiii? Unde sunt tinerii?
Ești obsedat de Kenny Clarke și Thelonious Monk.
Ei au fost revoluționari.
Cum să fii un revoluționar, dacă ești așa tradiționalist?
Te agăți de trecut, dar jazzul e despre viitor.
Știu, fostul clăpar n-a fost așa de bun ca tine,
dar tu ești mare pacoste, omule.
Oraș de stele Strălucești doar pentru mine?
Oraș de stele, sunt atâtea pe care nu le pot vedea.
Cine știe...
Am simțit-o de la prima îmbrățișare
pe care ți-am împărtășit-o.
Acum visele noastre pot deveni în sfârșit adevărate.
Oraș de stele,
Toată lumea vrea un singur lucru.
În baruri
sau prin perdeaua de fum din restaurantele aglomerate...
E dragostea...
Da, dragostea altcuiva o căutăm...
- O emoție. - O privire.
- O atingere. - Un dans.
Uită-te în ochii cuiva, Ca să aprinzi cerul,
Ca să deschizi lumea S-o faci să se învârtă...
O voce spune... "Voi fi aici și tu vei fi bine."
Nu-mi pasă dacă știu, Încotro voi merge
Fiindcă tot ce-mi trebuie, E acest sentiment nebun,
Care tra, la, la, inima mea...
Cred că vreau să rămân...
Interviu The Messengers la WTJM Chicago 98,8 FM
ÎNCHIS
Oraș de stele
Strălucești doar pentru mine?
Oraș de stele...
N-ai strălucit niciodată așa de tare.
TOAMNA
Pe curând, Boulder City.
Hei, eu sunt.
Nu-s sigură unde ești acum. Cred că în Boston.
Poate în Dallas, nu știu.
N-am mai auzit de tine de ceva timp. Mi-e dor de tine.
Bine, pa.
Am crezut...
Surpriză.
Trebuie să plec dimineață devreme, dar trebuia să te văd.
E bine să fii acasă.
Mă bucur că ești acasă.
Cum merge cu piesa?
Sunt agitată.
Ce ești? De ce?
- Dacă apar oamenii? - Și ce dacă.
Ești agitată de ceea ce cred ei?
Sunt agitată să o fac.
Să mă urc pe scenă să joc în fața oamenilor.
Nu trebuie să-ți explic ție.
- Vei fi grozavă. - Nu înțelegi, sunt îngrozită.
Sunt norocoși să te vadă. Abia aștept.
Eu nu.
Când pleci, dimineață?
Da, la 06.45. La Boise.
- Boise? - Boise.
Pentru Boise!
Ar trebui să vii.
- La Boise? - Da, să-l ștergi de pe lista ta.
Ar fi foarte interesant, aș vrea să pot.
Ce faci după turneu?
De ce nu poți?
- Să vin la Boise? - Da.
Fiindcă trebuie să fac repetiții.
Nu poți repeta oriunde?
Oriunde ești tu?
Adică, așa cred.
Toate lucrurile mele sunt aici mai am 2 săptămâni, așa că nu e...
- Bine. - O idee bună acum, dar...
Aș vrea să pot.
Trebuie să profităm să fim împreună atunci când putem.
Știu. Când termini?
Ce anume?
Când termini turneul?
Când terminăm mergem la înregistrări și ne întoarcem în turneu.
Facem turnee ca să putem înregistra albume
ca să putem merge din nou în turnee cu albumele.
E pe termen lung?
Cum adică "pe termen lung"?
Adică vei sta mult în trupa asta.
În turnee.
Ce credeai că o să fac?
Nu m-am gândit. Nu am știut că trupa...
Nu te-ai gândit că vom reuși.
Nu, nu asta am vrut. Am vrut să spun că...
Vei fi în turneu cât timp? Luni de zile? Ani?
Da, asta e.
Da, ar putea să se extindă...
Aș putea fi în turnee cu trupa câțiva ani.
Doar cu albumul ăsta.
Îți place muzica pe care o cânți?
Nu știu... ce contează.
Ei bine... contează.
Fiindcă dacă renunți la visul tău, cred că contează
ca să-ți placă ce cânți în turnee atâția ani.
Îți place muzica pe care o cânt?
Da.
Cred că ție nu-ți place.
Da, ei bine, știi...
Ai spus mereu că Keith e cel mai rău
și acum vei fi ani de zile cu el în turneu.
- Așa că... - Ce faci acum?
- De ce faci asta? - Nu... Cum adică "de ce"?
Am crezut că ai vrut să fac asta. Sună acum că nu vrei.
Cum adică am vrut să faci asta?
Asta-i ce ai vrut de la mine.
Să fii în trupa asta?
Să fiu într-o trupă și să am un loc de muncă stabil.
Știi, să fiu... Știi tu.
Firește că am vrut să ai un loc de muncă stabil,
ca să ai grijă de tine și de viața ta și să deschizi un club.
Da, și fac asta. Nu înțeleg de ce nu sărbătorim?
De ce nu-ți deschizi clubul?
Ai zis-o cu gura ta că nimeni nu va veni în clubul ăla.
Nimeni nu vrea să meargă într-un club numit "Pui pe băț."
Schimbă-i numele.
Nimănui nu-i place jazzul, nici măcar ție!
Îmi place jazzul acum, datorită ție.
Asta e ceea ce am crezut că vrei să fac.
Ce ar trebui să fac? Să mă întorc să cânt Jingle Bells?
Nu am spus asta, am spus de ce nu iei
ce ai câștigat să deschizi clubul?
Oamenii vor voi să vină din cauza pasiunii tale pentru el
și oamenilor le plac pasiunile celorlalți.
- Le reamintești oamenilor ce au uitat. - Din experiența mea, nu.
Nu mai contează, în regulă? E timpul să ne maturizăm.
Am un loc de muncă stabil, asta-i ceea ce fac,
Și dacă ai avut problemele astea aș fi vrut să mi le fi spus mai devreme
înainte să semnez contractul ăla nenorocit.
Spun doar că ai avut un vis pe care ai vrut să-l împlinești...
Ăsta-i visul! Ăsta-i visul.
- Nu e visul tău. - Tipi ca mine muncesc toată viața
ca să aibă succes. Să le placă oamenilor, știi?
În sfârșit am ceva ce le place oamenilor.
De când îți pasă ție?
De ce îți pasă atât de mult să fii plăcut?
Ești actriță, despre ce vorbești?
Poate că m-ai iubit când am fost în corzi
fiindcă te-a făcut să te simți tu mai bine.
- Glumești? - Nu!
Nu știu.
Pe curând, Boulder City. În seara asta.
Ei bine, oameni buni. Ne vedem mâine.
- Sebastian? - Da?
Ești pregătit pentru diseară, da?
- Despre ce vorbești? - La șapte, la ședința foto.
Pentru Mojo, ești bine?
- Am crezut că e joia viitoare. - Nu, e diseară.
E în regulă?
- Adu alt aparat. - Ce s-a întâmplat cu ăsta?
Ce s-a întâmplat cu ăsta? Nu funcționează, asta s-a întâmplat.
Bine, trompetist, e frumos.
Frumos, frumos, frumos.
Bine, clăparul, privește în sus. Bine, bine, frumos.
Frumos. Opriți muzica!
E minunat. Minunat.
Ei bine, mușcă-ți buzele ca și cum...
Ca și cum te concentrezi la ceva. Nu știu, la muzica ta.
- Ce să-mi mușc? - Buza. Mușcă așa.
Bun.
Da, grozav. Fantastic!
Coboară-ți ochelarii pe nas.
Un pic mai mult, încă un pic.
Apleacă-ți capul, dar uită-te la mine puțin supărat.
Da, e frumos. Grozav.
Bine, porniți orga.
- Vrei să continui să cânt? - Nu mai trebuie să-ți muști buza.
Cântă ceva.
Vrei să cânți ceva. Orice.
Ești pianist, nu? Vrei să cânți ceva.
Fantastic, frumos. Extraordinar. Continuă...
Nu te opri, cântă.
Cântă mai departe. A fost grozav!
Împușcă-mă în cap.
- Nu e nici măcar o actriță bună. - La ce fereastră...
Da, ce naiba a fost la fereastră?
Doamne, nu renunța la job-ul principal.
Ei bine...
Foarte rău. Toate monologuri ei sunt pesimiste.
Mia!
Mia. Îmi pare foarte rău.
Spune-mi cum a fost. Cum a fost?
- Nu mă ajuți? - Scuze.
- Îmi pare rău, am fost un idiot. - Îți pare rău?
- Îmi pare rău că nu am venit. - Îți pare rău.
- Îți pare rău? - Am să mă revanșez.
Lasă-mă să mă revanșez, bine?
- Nu te condamn... - S-a terminat.
- Ce? - S-a terminat.
Ce?
Toate astea.
Am terminat să mă mai umilesc. Am terminat, am terminat.
- N-a venit nimeni. - Și ce dacă?
Nu pot plăti la teatru. E simplu...
Mă duc acasă pentru o vreme.
- O să vin să te văd mâine. - Nu, mă duc acasă la mine.
- Asta e casa. - Nu, nu mai este.
CULISE
- Da? - Bună, pot vorbi cu Mia Dolan?
Număr greșit.
Nu răspunde pe mobil. Știți unde o găsesc?
Nu mai știu.
- Ei bine, dacă vorbești cu ea... - Nu.
Spune-i că o caută directoarea Jane de la agenția de casting Amy Brandt.
Casting?
Ce naiba-i asta?
Încetează!
De ce ai venit aici?
Pentru că am vești bune.
Ce?
- Amy Brandt, agent de casting. - Da?
Ți-a citit piesa și i-a plăcut.
Și i-a plăcut atât de mult,
că vrea să mergi mâine la audiție pentru acest film imens.
Nu voi merge.
- Nu voi merge. - Ce?
- Asta va... Nu, va fi... - Poftim?
Mă va ucide.
- Ce? - Ce?
- Ce? Liniște, destul. - Nu!
Trebuie să faci liniște. Vei trezi vecinii.
Atunci trebuie să ai sens.
- Fac liniște dacă ești rațională. - Au să cheme poliția.
Spune-mi de ce nu te duci.
Pentru că... Pentru că...
Am fost la milioane de audiții. Și mereu e la fel.
Am fost întreruptă fiindcă cineva voia un sandwiș.
Sau eu plângeam și ei începeau să râdă.
Sau oamenii care stăteau în sala de așteptare
și erau ca mine, dar mai drăguți și mai buni...
Pentru că poate nu sunt destul de bună.
- Ba ești. - Nu.
- Nu, poate că nu. - Ba ești.
- Nu, poate că nu. - Ești.
- Poate că nu. - Ești.
Poate că sunt unul din cei care întotdeauna au vrut s-o facă,
dar e doar fantezie pentru mine.
Tu ai spus că, "schimbă-ți visele și te maturizezi".
Poate că sunt unul din ei și nu ar trebui s-o fac.
Pot să revin la facultate și să găsesc altceva ce pot face.
Fiindcă am părăsit-o să fac asta...
Și au trecut șase ani și nu vreau s-o mai fac.
De ce?
- De ce ce? - De ce nu vrei să o faci?
Cred că mă doare prea tare.
Ești un copil.
- Nu-s un copil, încerc să cresc. - Plângi ca un copil.
- Dumnezeule. - Ai audiție
mâine la cinci și jumătate.
Voi fi în față la opt dimineață.
Vei ieși sau nu, nu știu.
Cum m-ai găsit aici?
Casa din fața bibliotecii.
Biblioteca Del Prado Boulder City, Nevada
- Am adus cafea. - Bine, grozav.
Mia.
Bună, Mia. Sunt Amy și el e Frank.
Bună.
- Hei. Ce mai faci? - Încântată de cunoștință.
- Ne bucurăm că te-am găsit. - Și eu.
Filmul va fi făcut la Paris și nu avem scenariu.
Va fi un proces. Vom construi personajul în jurul actriței.
Trei luni de repetiții și patru luni de filmări.
Bine...
Și ne-am gândit că ai putea să ne spui o poveste.
- Despre... - Spune-ne orice.
- Orice? - Da, spune-ne o poveste.
Tu ești povestitorul.
Oricând ești gata.
Mătușa mea locuiește la Paris.
Îmi amintesc când venea acasă și ne spunea
povești despre cum e să fii în străinătate și...
Îmi amintesc că ne-a spus că a sărit în râu odată
desculț.
A zâmbit.
A sărit fără să se uite
și s-a oprit în Sena.
Apa era înghețată,
A strănutat o lună,
Dar a spus că o va face din nou.
Pentru toți visătorii,
Prostuți fără remediu,
Pentru inimi care suferă,
Pentru haosul care-l facem,
A captat o emoție, Cerul fără limite,
Apus de soare într-un cadru,
A băut nonstop Și a murit subit
Îmi voi aminti mereu flacăra.
Pentru toți visătorii,
Prostuți fără remediu,
Pentru inimi care suferă,
Pentru haosul care-l facem,
Mi-a spus...
"Puțină nebunie e cheia"
Să putem vedea mai multe culori.
Cine știe unde ne vor conduce
Și de asta au nevoie de noi.
Așa că, aduceți rebelii, Valurile făcute de pietre,
Pictorii, poeții și piese de teatru.
Și pentru proștii care visează...
Nebuni fără remediu...
Pentru acele inimi ce suferă,
Pentru haosul care-l facem,
Asta e la originea tuturor.
Ea și zăpadă și Sena.
Zâmbesc mereu...
A spus că o va face
din nou.
Când afli?
Au spus că în zilele următoare. Nu mă aștept la nimic.
- Ai să reușești.. - Poate că nu.
- Ba da. - Sper să nu dezamăgesc.
Știu.
Știu chestiile astea.
Unde suntem?
Griffith Park.
- Unde suntem? - Știu.
Nu știu.
Ce ar trebui să facem?
Nu cred că putem face ceva, fiindcă după ce primești asta...
- Dacă primesc. - Când primești...
Va trebui să dai tot ce ai.
Totul. E visul tău.
Tu ce-ai să faci?
Urmez planul meu.
O să stau aici să-mi deschid clubul.
Vei fi la Paris. E jazz bun acolo.
Și îi place jazzul acum.
Nu?
Da.
Cred că va trebui să așteptăm și să vedem.
Te voi iubi mereu.
Și eu te voi iubi mereu.
Uită-te la peisaj.
Am văzut mai bune.
- E cel mai rău. - Da.
N-am mai fost aici în timpul zilei.
IARNA
După cinci ani...
- Bună. Două ice coffe, te rog? - Da, sigur.
- Din partea casei. - Nu, mulțumesc, insist.
Sună bine. Harris a făcut o treabă bună.
Ia luat mult timp.
Întotdeauna îi ia. Trebuie să semnezi.
Nu merge așa de rău, Seb.
"Nu așa de rău" e grozav.
- Ne vedem diseară. - Ne vedem diseară.
Hei.
- Cum ți-a fost ziua? - Bună.
- Ea ce face? - Excelent.
- Da? - Da. Haide.
Bună, iubito!
Am crezut că n-ai venit.
- Desenezi? - Da.
Pot să te ajut? Știi că-mi place să desenez.
Crăciun Fericit! Laura, Harry și Jordan
Eleanor În rolul principal Mia Dolan
Ei bine, Chelsea, plecăm. Vrei ceva?
- Nimic. - Nu?
La revedere, scumpo.
- Spune... "pa, mami". - Somn ușor.
- Pa, mami. - Să te distrezi cu Chelsea.
- Pa, Mia. - Pa. Mulțumesc.
- Noapte bună, fetelor. - Noapte bună.
Dacă nu reușim? Ce-i spunem lui Natalie?
Vedem când ne întoarcem în New York.
Bine.
- Nu ratez asta. - Este rău.
Vrei să tragi pe dreapta aici și să aduci cina?
- Sigur, da. - Da? Bine.
Vrei să intrăm?
Bine.
A lui Seb
E grozav locul.
Mi-a plăcut.
Kat Bennett la saxofon.
Javier Gonzalez la trompetă.
Adorabila Nadra Wheeler la bas,
și inegalabilul Clifton "Fou Fou" Eddie la tobe.
Și un pic prea bun la pian, așa de bun că
va fi proprietarul locului ăsta dacă nu voi fi atent...
Khirye Tyler, prieteni.
Bun venit la "A lui Seb".
Tocmai te-am auzit cântând și am vrut...
Da!
Intrarea pe scenă
Pacific
Atlantic
Europa
Vrei să mai stăm la un cântec?
Nu, să mergem.
Bine.
Unu, doi... unu, doi, trei, patru.