Mellom Nord- og Sør-Amerika ligger Karibia, fargerik og eksotisk.
Før fjern og ukjent.
Nå tvinger historien dem fram i lyset.
Ei viktig øy er den britiske kolonien Trinidad.
Jeg søker inspektør Smythe.
- Han er der nede. - Takk.
- Inspektør Smythe. - Ja.
- God kveld. Anderson fra konsulatet. - Å ja, du er nyankommet.
- Velkommen til Trinidad. - Takk. Det har vært travelt til nå.
Konsulatet ville vel vite om det. Han er amerikaner. Neal Emery, kunstner.
- Ulykke? - Selvmord. Han skjøt seg selv.
La oss få lykta di.
- Når skjedde det? - Vi vet ikke.
Fiskerne fant ham drivende i båten for noen timer siden.
Dere kan gå nå, gutter. Tusen takk.
- Kan jeg gjøre noe? - Vi må varsle kona.
Hun er også amerikaner.
Fortsett. Vi ses på hovedkontoret. Skynd på legerapporten. Skal vi gå?
Ja, klart.
Stakkars jente. Vekke henne midt på natta og fortelle det.
Ikke la det plage deg. Hun pleier å være lys våken nå.
Til the Caribe.
- Drar hun på et sånt sted? - Hun jobber der.
Inspektør, igjen ærer du the Caribe med ditt nærvær.
En uungåelig tilfeldighet.
- Vi skal treffe fru Emery. - Som alle.
Akkurat i tide. Jeg finner et bra bord.
Vi vil ikke underholdes, men snakke med henne. Alene.
A chick a chick bom chick bom
Varsler at hun kommer her, Trinidad-damen
A chick a chick bom chick bom
Hjertet slår bom bom bom for Trinidad-damen
Jeg gjør jo bare det jeg elsker
Og elsker det jeg gjør
Kan ikke for begjæret
Som dypt inni deg glør
For feilen ikke er min
Du har all skyld
Du vil ha en umulighet
Og så likevel
A chick a chick bom chick bom
Det er farlig å gå for langt med Trinidad-damen
Så oppnå nok et eventyr du aldri fikk
Det du drømte om med damen fra Trinidad
Jeg gjør jo bare det jeg elsker
Elsker det jeg gjør
Kan ikke for begjæret
Som dypt inni deg glør
For feilen er ikke min
Du har all skyld
Du vil ha en umulighet
Og så likevel
A chick a chick bom chick bom
er Trinidad-damen
Hvorfor ville noen ta livet sitt med...
- God kveld. Jeg... - Jeg vet det.
Du er ensom, det er fint å møte en amerikaner, kan vi ikke ta en drink?
Nei. Er du ensom, dra hjem til kona di. Jeg må skifte.
- Du forstår ikke... - Jo.
- Ut. - God dag.
Herr Anderson fra konsulatet.
- Blir jeg deportert? - Nei.
Vi vil bare prate med deg.
Jeg har ikke all verdens tid.
- Så gjør det kort. - Når så du mannen din sist?
I morges til frokost. Hvorfor?
- Snakket du med ham? - Ja da.
Jeg ba ham gi meg saltet.
Sa han hvor han skulle i dag?
- Jeg visste ikke at han skulle noe. - Jo. Og vi må vite hvor.
- Jeg tenker over det. Kom i morgen. - Tenk over det nå.
- For beskytter du ham... - Mot hva?
Vel, uansett er det ikke noe poeng lenger. Han er død.
- Hvordan? - Selvmord.
- Nei... - Jeg er så lei for det, fru Emery.
Hvis det er greit, vil jeg...
Hørte du alt tydelig, herr Wittol?
Jeg prøvde bare å hjelpe, inspektør.
Jeg tenkte: "Chris har problemer. Jeg må hjelpe."
Vi vet alle hvor godhjertet du er.
Bli med på stasjonen for å svare på noen spørsmål og identifisere ham.
Vi venter utenfor.
- Ja? - Rettsmedisineren, takk.
- Doktor? Det er Smythe. - Ja.
- Har du noe på Emery-saken? - Jeg har ikke hatt tid.
Gjør det snarest mulig.
- Er han identifisert? - Kona er der nå. Når hun drar...
- Skal jeg vente? - Jeg ringer tilbake. Takk.
Sitt ned, du.
- Sigarett? - Takk.
Det er ikke lett for noen.
Snodig, hva? Når noen dør, husker en bare de gode tingene.
Fru Emery. Vet du en grunn til at mannen din ville ta livet sitt?
Han hadde vært ulykkelig lenge.
Var det problemer mellom dere?
Det var ingenting mellom oss.
Vi levde i samme hus det siste året, men det er alt.
Hadde han noen særlig motgang i det siste?
Nei. Ting lot til å gå bedre for ham.
- Hvilke ting? - Vet ikke. Det var mye han ikke sa.
Kunne det ha med herr Fabian å gjøre?
- Max Fabian? - Ja. Han og din mann var nære.
Men herr Fabian er velstående. Hva slags forretninger da?
De var bare venner.
Din mann kjøpte nylig en dyr gave til deg.
Hvordan hadde han råd til det med luselønna si?
- Jeg fikk ham til å returnere den. - Han kunne betale den.
- Hvor kom pengene fra? - Han solgte et maleri.
Til Max Fabian, selvsagt.
- Er det ulovlig? - Nei, men ulogisk.
At herr Fabian betaler $ 1000 for et maleri.
Han liker arbeidet hans. Han har kjøpt malerier av ham før.
Virker ikke $ 1000 dyrt for en ukjent kunstners verk?
Greit. Hvis pengene var for noe annet, så si det.
- Jeg vil også vite det. - Jeg håpet du ville innvie meg.
Du og herr Fabian er gode venner. Han kommer ofte til deg på kaféen.
Mange kommer til meg. Det er jeg betalt for.
Du sitter ikke sammen med dem eller er så fortrolig.
Du er ganske fortrolig med Fabian?
Jeg har fått nok nå. Kan jeg gå?
- Inspektør, jeg tror ikke... - Det blir en høring senere. Takk.
Forresten... Ikke prøv å forlate øya.
Fly og båter vil holde øye med deg.
Ikke glem haiene. Kanskje jeg svømmer.
Fru Emery... Jeg kommer straks tilbake.
Fru Emery.
Inspektøren ville da ikke antyde...
Det var dumheter, ikke antydninger.
- Kan konsulatet hjelpe... - Nei takk.
Jeg vil bare bort herfra fort. Ta første båt hjem.
Skal vi varsle noen venner eller slektninger?
Vel, det er... Nei.
Det er vel ikke det.
De sier Trinidad får resten av tropene til å ligne noe dritt.
- Ja, det er vakkert. - Sikkert.
Min bror kom hit for fem år siden for å male månen. Han maler den ennå.
Kanskje du kjenner ham. Neal Emery.
- Emery? - Ja. Min størrelse. Han er cirka...
Nei, jeg kjenner ikke igjen navnet.
- Er du her i forretningsøyemed? - Ja.
- Kommer du hit ofte? - Ja. Nei.
- En og annen gang. - Ting tar seg visst opp.
Plutselig, etter måneders stillhet...
Unnskyld meg.
- Noe galt? - Jeg vet ikke. Håper han klarer seg.
Høring om Emerys død i dag
Jimmy, hvorfor kaste bort tida på det? Her kommer den ekte varen.
Får jeg et til, fru Emery?
Gi en landsmann et øyeblikk. Jeg er Peters, frilansjournalist.
Jeg vil vite litt mer. Amerikansk jente, tidligere soldat.
- Og folkedansbilder? - Hvorfor ikke?
- Vi kan begge tjene litt. - Nei takk.
Hør, ikke spill skuespill for meg. Jeg har vært i bula di.
Jeg er en gammel venn av fru Emery.
Hun foretrekker nok min arm som støtte.
Sikkert. Som du sier, herr Fabian.
- Det skal ikke få skje igjen. - Takk, Max.
- Hvorfor fikk jeg ikke komme hit? - Hvorfor bry deg med problemene?
Jeg var Neals venn, og er stadig din. Håper jeg da.
Fru Emery? Inspektør Smythe vil snakke med deg.
- Så klart. Unnskyld meg, Max. - Jeg venter på deg.
Jeg er der om et øyeblikk.
Underskriv der, takk.
Dette er Jefreemy Bates, en fisker fra Tobago. Han har opplysninger.
Takk, det var alt for nå.
- Vi sier ifra hvis du skal vitne. - Ja vel.
Har du med deg passet ditt?
- Ja. - Kan jeg få det?
- Du vil dra tilbake til Statene. - Så snart dette er over.
Det skjønner jeg godt. Ditt opphold i Trinidad har ikke vært lykkelig.
Men jeg kan nok ikke la deg dra ennå.
Kanskje ikke på veldig lenge.
- Herr Anderson, jeg... - Mannen din begikk ikke selvmord.
- Han ble drept. - Drept?
Ja. lfølge rettsmedisineren var det tegn på kamp.
Han døde av kraniebrudd. Skuddet ble avfyrt etter at han var død.
Men hvem ville drepe Neal?
Jeg har et utsagn fra mannen som dro i stad. Jeg vil du skal høre det.
"Jeg, Jefreemy Bates, erklærer at kl. 16.30 mandag ettermiddag...
"så jeg Neal Emerys båt ligge ved Max Fabians eiendom.
"Det var ingen om bord. Jeg så båtplassen i en halvtime.
"I den tida så jeg ingen ved båten."
KI 16.30. Omtrent da mannen din ble drept.
- Tror du herr Fabian... - Eller en av hans ansatte.
Men det kan jeg ikke tro. Han var en venn av Neal.
Hvis du kjente til Max Fabians bakgrunn ville du lett tro på det.
- Hvilken grunn kunne han ha? - Jeg vet ikke helt.
Men han og din mann jobbet sammen.
Og mord er i høy grad noe herr Fabian driver med.
Han har forårsaket tuseners død.
Han er langt fra en vanlig kriminell.
Han driver med politiske intriger, spionasje, landsforræderi.
Han har blitt rik ved å utnytte problemer og uro.
Under forrige krig rekrutterte han sabotører til fienden.
Han kjøpte og solgte militære opplysninger på begge sider.
Jeg trenger ikke fortsette.
Det viktige er at Max Fabian nå er i Karibia, og vi er urolige.
Vi tror han er engasjert i aktiviteter som truer vår sikkerhet.
Hvorfor arresterer dere ham ikke da?
Vi har ingen bevis.
Vi kan arrestere ham for drapet på din mann, og hevde at du var motivet.
At han var forelsket i deg og ville bli kvitt Neal.
Det blir vanskelig å få ham dømt, men vi kan prøve.
Jeg skjønner at det blir kinkig for deg, og beklager å måtte gjøre det.
Men jeg har ikke noe valg.
Tenke seg avisene i morgen. Når dette er over kan jeg ikke dra hjem.
- Det er et alternativ. - Ja, det er det.
Som vi foretrekker. Hvis du kan finne ut hva Fabian gjør i Trinidad.
Jeg? Hvordan skal jeg kunne...
Det er velkjent at han synes du er attraktiv.
Du kan gi oss beviset vi trenger.
Er det her Neal Emery bor?
Kan du si at broren hans er her?
Kom inn.
Jeg Wittol, sir.
- Eier du the Caribe? - Ja, fullt og helt.
- Kjente du avdøde, Neal Emery? - Veldig godt. En ulykkelig gutt.
- Han var ansatt her? - Vi hadde bare en avtale.
Jeg lot ham bruke lokalene til skissene sine.
- På vennskapelig basis. - Inspektør?
Dere var gode venner da?
Jeg lot ham ha en kreditt på nesten $ 100 i baren.
En liten hemmelighet for kona.
Hvorfor skulle herr Emery ha tatt livet sitt?
Når man vil bli en stor maler, og har mislyktes...
Han var motløs mht. arbeidet?
Mange ting. For å forstå herr Emery må en huske at han var amerikaner.
Det var ydmykende å bli forsørget av kona. En latterlig holdning.
Hvorfor protestere mot det? Da jeg var ung drømte jeg om noe sånt.
Nå er det selvsagt for sent.
Det er alt. Takk, herr Wittol, du kan gå ned. Fru Emery?
Fru Emery, vi vil ikke gjøre sorgen verre...
og vil avslutte høringen så fort som mulig.
Flere har beskrevet din manns sinnstilstand. Er du enig i utsagnene?
- Ja. - Har du noe å tilføye?
Nei.
Snakket din mann noensinne om selvmord?
Ja, mange ganger.
- Inspektor Smythe? - Ingen spørsmål.
Det er alt, fru Emery.
Vi har ikke flere bevis å legge fram.
Siden ingenting motsier antakelsen om selvmord...
konkluderes det at avdøde døde for egen hånd. Høringen er hevet.
- Se hit, herr Fabian. - Blomster?
- Takk. - Kjøp blomster.
Nei.
Den verste pinen er den vi selv finner på. Føler du skyld for Neal?
- Tja. - Det var ikke din feil.
Du var god mot ham. Det sa han ofte.
- Takk, Max. - Glem hva som skjedde.
Du har framtida foran deg. Du fortjener lykke.
Lov meg noe.
Lov at du vil la meg hjelpe deg.
Ja, Max, men nå vet jeg ikke hva jeg vil, hvor jeg vil dra, jeg...
Jeg føler meg bare nummen og trøtt.
Vil du bli med inn?
Alt trives i tropene, sladder også. Det er kanskje best å la være.
Du er en god venn, Max.
Men du kunne kanskje komme på middag. Skal vi si søndag?
Søndag. Farvel. Og takk.
Du er Steve. Dominique fortalte det.
Og jeg vet hvem du er. Jeg leste om deg i avisa. Hva skjedde med ham?
- Kan vi ikke snakke om det senere? - Vi snakker om det nå.
Det var så mange ting.
- Lite suksess... - Jeg hørte det. Fortell sannheten.
Tror du det er tilfeldig jeg er her?
Neal skrev og ba meg komme. Brevet er ikke fem dager gammelt.
- Et brev? - Hvorfor be meg, og så ta sitt liv?
Men jeg...
Du husker hvordan han var.
- Temperamentsfull, tungsindig... - Det var han i 30 år. Ikke vås.
Jeg vil ha fornuftige svar.
- Jeg vet at du har fått sjokk. - Men ikke du.
Du gikk festklar ut fra høringen.
Vent litt nå. Hvorfor tror du du kan brase inn her og snakke sånn til meg?
- Hva vet du om meg? - Ett blikk på deg, og jeg vet alt.
Jeg skjønner at Neal falt for deg. Jeg vet hvordan du tedde deg.
Synd jeg kom et par dager for sent.
Et par dager? Du kom hit tre år for sent.
Elsket du broren din, hvorfor prøvde du ikke å finne ut hvordan det gikk?
Nå nei. Men du kommer hit og tar ut din dårlige samvittighet på meg.
Jeg vil ikke høre på det. Jeg har fått nok av deg, broren din og alle.
Du tror det hjelper å såre henne.
Du ble fortvilt fordi hun ikke sørget i en svart kjole.
- Enker pleier å gå i det. - Ikke i tropene.
Bare spanske kvinner går i sørgekjole her.
- Vel... - Det passer seg ikke å dra nå.
Du har sagt for mye stygt.
Jeg tror du vil unnskylde senere.
Kanskje du har rett. Kanskje jeg sa noe jeg ikke skulle sagt.
Det er mye du ikke vet.
Jeg kommer ut med drinken. Det er kjøligere der.
Og du blir til middag.
Hvorfor har dere ikke spist?
- Vi var ikke sultne. - En må ha mat. Livet går videre.
- Hva med i dag? - I dag er allerede i går.
- Ikke for å unnskylde igjen... - Det trengs ikke.
Det var brevets skyld. Jeg forstår det ikke.
Han lød så glad og munter.
Da jeg kom inn i høringen...
Jeg tar den.
- Ja? - Fru Emery, det er inspektør Smythe.
Jeg har ankomstlista fra tollen.
Det er en Steve Emery. Er det din manns bror?
- Ja. - Du har ikke sagt noe om hans død?
- Nei da. - Bra. Er han der nå? Det blir kort.
Ikke si noe. Hold ham utenfor. Forstår du?
Det er jeg ikke sikker på.
Vi kan ikke ta noen sjanser. For mye står på spill.
Gjør som jeg ber om. Husk, vi regner med deg.
Jeg forstår. Farvel.
Klubben min vil vite når jeg kommer tilbake.
- Hvor lenge blir du, Steve? - Takk.
Neal sa noe om en jobb, så jeg tenkte å bli en stund.
- Men nå... - Får jeg se det?
Hvorfor be meg komme hvis jeg ikke skulle vite hva som foregikk?
- Hva driver du med? - Flyger.
Jeg vet ikke hva han tenkte på.
- Hun sa ikke noe til deg? - Nei.
Nevnte han ikke at jeg kom engang?
Kanskje han ville overraske meg. Han var som en unge sånn.
- Ja, stakkars gutt. - Jeg gjorde alt jeg kunne for ham.
- Sikkert. - Tro det.
Det er sent. Du har hatt en hard dag.
- Hvor skal du? - Finne meg et rom et sted.
Å. Du kunne vel bo her hvis du ville.
- Nei takk. Jeg vil ikke bry deg. - Det er ikke noe bry.
- Du kan ta Neals rom. - Neals rom?
Ja. Det er rett her borte.
Dominique rer gjerne en seng til noen dager.
Dominique er kommet oss i forkjøpet. Hun har en slags mental radar.
Hun vet hva en tenker før en selv.
- Virker det greit? - Ja, dette er fint. Takk.
- Chris? - Ja?
- God natt. - God natt, Steve.
- Du, Chris? - Ja?
Hva vil du gjøre nå?
- Dra tilbake til jobben. - Hvorfor?
- Man må jo leve. - Det er andre jobber, andre steder.
- Holder noe annet deg igjen? - Ikke spesielt.
- Hvem var han som kjørte deg hjem? - Bare en venn av Neal.
Å. Hvis ingenting holder deg igjen her, kunne vi ta samme båt hjem.
Det hadde vært fint, Steve.
Men jeg har blitt vant til tropene.
Får du aldri hjemlengsel? Tre år er lenge.
Jeg husker jeg kom hjem etter krigen.
Jeg fløy inn et bombefly fra San Francisco.
Da vi fløy over Chicago måtte medpiloten slite...
for å hindre meg i å lande midt på Michigan Boulevard.
Ja, det var skikkelig ille.
Lengter du aldri etter et sånt sted? F. eks et gammelt teater du spilte på.
Kanskje en park hvor du gikk på skøyter. Tenk over det.
Statene kan være det rette for deg.
Oppsøk meg hvis du kommer tilbake.
Du fant en ekstra slektning i dag.
Takk, Steve. Jeg skal huske det.
Du, Chris, når skjedde det?
- Når skjedde hva? - Neal. Hva var datoen?
Den 22.
22. juni
Hvorfor?
Ingenting, jeg... Jeg lurte bare på det.
- Er herr Wittol her? - Ja, på kontoret.
- Har du en avtale? - I bula her? Tuller du?
Hva vil du? Det er greit. Wittol har ingen hemmeligheter for meg.
Han har skjult noe for deg.
Det er greit, ikke reis deg.
Ja?
Dette burde dekke regninga.
Ikke flere morsomheter nå.
Morsomheter? Regning? Hvem er du?
Regninga broren min opparbeidet i din bar. Eller var det ingen regning?
Du? Broren hans?
Selvfølgelig. Det er en fornøyelse å møte deg.
Under omstendighetene en ulykkelig en.
Når kom du? Hva gjør du i Trinidad?
- Er det forretninger? - Jeg spør.
- Hva skjedde den dagen? - Den dagen? Å.
- Ingenting. En vanlig dag. Hvorfor? - Du angrep ham sånn under høringen.
Hør, hvis jeg visste noe ville jeg si det.
- Hvilken jobb hadde han til meg her? - Hadde din bror en jobb til noen?
Han prøvde å imponere. Tro meg.
- Du lyver. - Vent!
- Hvor skal du? - Til politiet.
Nei. Vent. Ikke gjør det.
Du er for intelligent til å godta en halv sannhet.
Det handler om ridderlighet. Og hun er en verdifull investering.
- Kona hans? - Så du har møtt henne?
- Det gjør det vanskelig. - Hva da?
Du har sett henne stille, verdig, myk og dydig.
Men hadde du sett henne dansende natt etter natt...
- tenner menn... - Dropp poesien.
Herr Emery. Du må forstå at hun ikke er en hvilken som helst kvinne.
Hun er Kvinne med stor K.
Hvordan kunne noen mann føle at han eide henne? Er det mulig?
- Så hun var sammen andre? - Du forestiller deg ting og er sint.
Amerikanere. Aldri stol på en vakker kvinne. Typisk.
- Var hun eller ei? Hvem var fyren? - Fyren? Hvilken fyr?
Det var ingen fyr, prøver jeg å si.
Er man gift med en gudinne vil andre menn prise henne. Han tålte det ikke.
Det er sannheten. Tro meg.
God dag. Får jeg snakke med herr Fabian?
- Hvor gikk han? - Ut.
- Sa han ikke hvor? - Nei, bare ut.
Liker du ham?
- Han virker hyggelig. - Jeg liker ham.
Bra.
Han er mann. Den andre var en skygge av ham.
- Jeg har ikke tenkt mye på det. - Kanskje du burde det.
Sjokkerer jeg deg kanskje? Når en dag er slutt begynner en annen.
- Vestindisk ordtak? - Vestindisk husmorråd.
- God morgen. - Morn.
- Hvor har du vært? - Jeg gikk en tur.
- Hvordan går det? - Bedre, takk.
- Hvor gikk du? - Hit og dit.
- Det er vel ikke hemmelig? - Nei da.
Jeg har leid en bil i et par dager. Så kan du vise meg øya.
- Jeg trodde du skulle dra straks. - Jeg har ombestemt meg.
Jeg tenkte at hvis jeg ble en stund kunne vi bli bedre kjent.
- Du virker ikke glad for det. - Å jo da.
Fint. Skal vi komme oss av sted?
Jeg er ikke i humør til sightseeing...
Det vil være bra for deg. Og du får bruk for disse.
Tar jeg meg friheter? En god og lojal tjener har rett til å være frekk.
Jeg ville ikke krangle med henne. Hun har jo radar.
Hallo!
Morer du deg?
- Takk, Steve. - For hva?
For å hjelpe meg å huske hvordan.
- Hva er det? - Jeg tenkte bare.
Jeg har hatt tre skjønne dager.
- Jeg er glad vi fikk bli kjent. - Jeg også.
Takk.
Dominique, vi er skrubbsultne.
- Har du noe å spise? - God dag, Chris.
- Max. - Jeg måtte bare se deg.
- Vel... - Håper det er ok at jeg kom.
Selvsagt. Jeg er bare overrasket.
Bra. Et øyeblikk trodde jeg det var forferdelse.
Du er Neals bror.
- Stemmer. - Jeg hørte du var i Trinidad. Vel.
- Chris, vil du presentere oss? - Unnskyld.
- Herr Fabian, en venn av Neal. - Står til, herr Emery?
- Hei. - Jeg er glad du er her.
Sist jeg så Chris ble jeg bekymret, hun virket så opprørt.
Men jeg har visst aldri sett henne mer strålende enn nå. Gratulerer.
Kanskje herr Emery kan spise sammen oss?
- Fikk du ikke beskjeden min? - Beskjed? Nei.
Jeg varslet at det ikke gikk.
- Siden Steve er her... - Ta ham endelig med.
Jeg vil vise ham huset mitt.
Har Chris sagt at jeg har flere av Neals malerier?
Nei. Hun har sagt lite om deg.
Skal jeg bli såret eller smigret?
- Men du kommer vel? - Ja.
- Ja, gjerne. - Da er det på plass.
Dere hentes kl. 18. Jeg finner veien ut.
Han vil visst ha noen å spise.
God kveld. God kveld.
- Vent på herr Fabian i stua, dere. - Takk.
Jeg visste ikke at du og Neal hadde så rike venner.
Du har ganske rett, herr Emery. Jeg har mye penger.
Jeg... håper ikke det blir en barriere mellom oss.
Hvorfor skulle det det? Jeg liker penger.
- Chris. Så vakker du er i kveld. - Takk.
Du kler denne fargen best. Er du ikke enig, herr Emery?
Enkelte nyanser har jeg ikke sett henne i ennå.
Du har noe godt i vente. Jeg blander cocktailene selv.
- Du tar den vanlige, Chris? - Ja.
- Og du, herr Emery? - Også den vanlige.
Hans! Hva synes du om Trinidad?
Et fint sted å slappe av, men jeg kom for å jobbe. Kanskje du kan hjelpe.
Broren min skrev om en jobb, men ingen her vet noe om den.
- Nevnte han det til deg? - Det gjorde han visst ikke.
Men jeg hadde ikke sett Neal på flere uker før... Chris?
- Takk. - Blir du her lenge, herr Emery?
Jeg har ikke bestemt meg.
Skål for ditt opphold, da. Måtte det bli hyggelig.
Det blir mer og mer fascinerende.
Min kokk har reist verden rundt med meg.
Går desserten urørt tilbake reiser han kanskje videre.
Den er nydelig, men jeg har spist så mye i kveld.
Du har spist lite. Kokken har visst ikke gjort inntrykk på deg heller.
Å, jeg er imponert over alt.
Særlig over dette våpenskjoldet. Har det vært lenge i familien?
Jeg har ikke familie. Men alle sa jeg fortjente et, så jeg lagde et. Hvorfor?
lkke noe. Jeg synes bare jeg har sett det før.
Skal vi ta brandyen på terrassen?
Unnskyld meg.
Råtten, korrupt, dekadent. Ulidelig at vi må ha med deg å gjøre.
Nei, du er ulidelig dum, teit, overlegen...
Veronica, da. Herr Walters, vennligst ikke snakk sånn til kona mi.
Jeg snakker som hun fortjener. Full i hver en billig bar i Havana.
- Hun er ikke bedre enn... - Kjære deg.
- Klapp igjen! - Hvorfor lage en scene?
- Våger du å slå meg i fjeset? - Slå deg?
- Jeg burde klore ut øynene dine. - Veronica. Walters. Vær stille.
- Det er andre folk i huset. - Hvem da?
Burde vi ha kommet før eller senere?
- Dere skulle først komme i morgen. - Jeg insisterte på i dag.
- Jeg sa at vi ikke burde. - Blås i det nå.
Siden dere er her, kom og møt vennene mine. Prøv å virke normale.
Det lød vel som et opprør, men mine overnattingsgjester kom tilbake.
- Fru Huebling. Fru Emery. - God dag, fru Emery.
- Og hennes svoger. - Jeg har hørt mye om deg.
Håper jeg når varietéforestillingen. Når starter den?
- Den er visst i gang nå. - Og så er hun vittig. Så bra.
Unnskyld Veronica. Hun blir gjerne frekk når hun er trøtt.
Jeg er ikke trøtt, jeg er småfull.
Hei sann. Max har ikke fortalt meg noe om deg.
- Veronica, da. - Ikke hakk på meg som en spurv.
For en herlig verden. KI 19 hater vi alle hverandre i Jamaica.
Og nå, tre timer senere, avskyr vi hverandre i Trinidad. Takk, Max.
Noen blir mildere av drinker.
- Ta deg en til. - Ja takk, kjære.
Men jeg lover ikke å slokne.
- Å! Takk. - Veronica.
Unnskyld meg.
Det er min gode venn Peter Bronec. Herr Emery, herr Bronec.
Ja, vi fløy hit sammen. Føler du deg bedre, herr Bronec?
Ja, selvsagt.
- Du har ikke sagt at du var syk. - Jeg var ikke syk.
- Iblant når jeg flyr... - Du stammer igjen.
- Nei, jeg... - Ganske voldsomt.
La oss håpe ferien vil kurere det.
Unnskyld meg. Jeg har noen brev å skrive.
- Det er herr Walters. - God dag.
- Og dr. Huebling. - God dag, herr Emery.
- Dr. Franz Huebling? - Ja.
Skrev du ikke om V-2-raketten rett etter krigen?
Jeg dreiv på litt med det. Enkelte små eksperimenter.
Alt er utdatert nå, liksom rokken.
- Er du interessert i sånt? - Jeg dreiv på litt selv. Fløy B-29.
Dere må være sultne. Be kokken lage noe.
Ja, Max, selvsagt.
Og du, herr Walters, kan komme senere. Vi er på terrassen.
Skal vi gå?
lkke vær så grådig. Vis fru Emery månen. Jeg beholder herr Emery.
Det er vel i orden? lallfall for dem.
Og du vil vel ikke at jeg skal drikke alene?
Jeg har vært fanget i Max' fly i tre timer med tre gørre menn.
Men du er ikke gørr.
Å. Du er gørr.
Menn som glor på andre kvinner er gørre.
Jeg ante at du var forelsket i henne.
Å ja. Du er forelsket i henne, Max òg, og hvem vet hvor mange andre?
Hva er det med henne? Er det dansen hennes?
Kanskje jeg burde lære å danse. Hva er det hun gjør?
A chick a chick bom chick bom
Chris, det er mye jeg har villet si.
Da Neal levde kunne jeg ikke. Men nå... Du må vite hva jeg føler.
- Nei, Max. - Jeg trodde det var tydelig.
Den unge mannen så det. Og han likte det ikke.
Han er sjalu. Men jeg forstår ham godt. Jeg er også sjalu.
Det bør du ikke være.
Jeg forlater Trinidad straks forretningene er på plass.
- Og jeg håpet... - Jeg trodde du bare hadde fri.
Det kunne jeg ha, hvis du vil.
Hvorfor skal du endre livet for meg?
Det vil jeg, for oss begge. Vi kunne gjøre alt du vil, dra dit du vil.
Paris, Kairo, Sevilla...
Herlig. Men jeg kan ikke si noe så fort. Jeg vet så lite om deg.
Du vet at jeg ikke kunne unnvære Karibia pga. deg.
At jeg kom hver kveld pga. deg.
- Og du må vite at... - Jeg fryser. Rart, på en sånn kveld.
Vent her. Jeg henter skjerfet ditt. Jeg vil fullføre samtalen.
Jeg fortalte ham ingenting på flyet. Jeg sverger. Dere tror meg ikke.
- Jo, så klart. - Hvorfor må jeg bli?
Jeg har holdt løftet. Arbeidet er nesten ferdig.
- Kan du bli ferdig i kveld? - Ja, jeg kan jobbe hele natta.
- Da kan du dra i morgen tidlig. - Takk. Takk, Max.
Max! Du må få vennene dine ut av dette huset øyeblikkelig.
Har en ny katastrofe oppstått?
Vi måtte bære opp fru Huebling. Herr Emery er hos henne.
Hun er uansvarlig. Hun kan si hva som helst i fylla.
Jeg kommer opp snart. I mellomtida, bare prøv å være rolig.
Chris?
Unnskyld at du måtte vente, men vi har visst en krise i huset.
Fru Huebling er helt ute av seg.
Å. Kanskje det er best at Steve og jeg drar.
Ja, kanskje. Jeg beklager veldig.
- Det kommer andre kvelder. - Håper det.
Jeg holder bursdag neste torsdag. Kommer du, får jeg noe å feire.
- Vil du komme? - Gjerne.
Du skulle ikke ha dratt. Hun hadde noe interessant å si om deg.
Hun er en veldig syk kvinne.
- Brukte dere opp alt måneskinnet? - Vi drar, Steve.
Hvorfor det? Jeg trodde du hygget deg sånn.
Jeg er trøtt, og det er sent.
Beklager at kvelden ikke ble noen suksess.
Du prøvde hardt. Bedre lykke neste gang.
Herr Emery! God natt, sir.
- God natt, doktor. - Og tusen takk.
Når som helst.
Hele situasjonen blir umulig. Jeg er midt i et mareritt.
- Hvor kunne vi ellers møtes? - Kan du ikke styre kona di?
- Du forstår henne ikke. - Jo, altfor godt.
Hvorfor kom dere hjem i kveld?
Din mann ble tatt da han forsøkte å komme inn i USA. Hva gjør vi nå?
Min regjering er lei forsinkelsene.
- Så kan de gå et annet sted. - Men vi betaler enorme summer.
- Dere investerte. - Og vil ikke miste det.
Hva fikk deg til å be dem? Den unge mannen er mistenksom alt.
Han gjenkjente Huebling. Bronec plapret som en idiot.
- Han drar i morgen, jobben er gjort. - Han er nær et nervesammenbrudd.
Jobben hans er gjort, sa jeg.
Hans tilstand vil bli rettet på.
- Herr Emery tar jeg meg av. - Fint.
Men hvis noe går galt vil du bli holdt ansvarlig. Husk det.
Marsjerte ut igjen. Jeg tror det er et nasjonalt særtrekk.
Kommer du opp til meg, Max? Jeg føler meg mye bedre, takk.
Kan jeg få en nattatår?
- Hva sa du foran den unge mannen? - Ingenting, Max.
- Du var jo nærmest bevisstløs. - Jeg var der hele tida.
- Ordnet du alt i Jamaica? - Ja, alt.
- Jeg kjøpte jorda i mitt navn. - Sa du at du var en fattig adelig?
Og at du ville finne et sted du kunne slå deg ned sammen din syke mann?
- Ja, det bad du meg si. - Tror du de trodde deg?
Selvsagt. Spør Franz. Hvorfor ikke?
Fordi fattige adelskvinner går ikke med perlekjeder verdt $ 50000.
- Perlene mine! - Jeg ba deg legge dem igjen.
Max, da. Jeg samler dem, Victoria.
Ikke kom til meg når visumet utløper. Jeg er ferdig med deg og fylla di.
- Du kan ikke. - Hjelp Bronec i gjestehuset.
- Han må bli ferdig i kveld. Ok? - Ja, Max.
Vel?
Max, vær så snill.
God natt, sir.
Si til sjefen at vi ikke engang holdt hverandre i hendene.
Den siste replikken var unødvendig.
Jeg ville ikke la herr Fabian ligge søvnløs.
Ok, Steve. Du har ventet i timevis. Si det.
Jeg vil høre hvordan du vil si det.
- Du er tillitsfull, hva? - Ikke etter i kveld.
- Hvorfor fortalte du ikke om daten? - Jeg ville, men glemte det.
Du glemte mange ting. Som å si at han var både din og Neals venn.
At han kjøpte Neals malerier. Glemte du at han kjøpte Neals kone?
Regnet vekket meg. Fikk det deg opp også?
Ja, regnet.
- Jeg drar i morgen. - Drar?
Ja. Du slipper å holde ut med flere fornærmelser.
Steve, det du tror om meg...
- Det er ikke sant. - Ikke stå til regnskap for meg.
Det vil jeg.
Hvorfor fortalte du ikke om våpenskjoldet, Fabian, alt?
- Hva er det mellom dere? - Ingenting.
Er det derfor han ser på deg som om han lengter etter å omfavne deg.
Jeg kan ikke for det. Men han har aldri omfavnet meg.
Ingen har. Ikke på lenge.
- Ikke engang Neal? - Ikke engang Neal.
- Var du ikke forelsket i ham? - Det var jeg en gang.
Men kjærlighet må holdes i live. Og det ble den ikke.
Å, Chris.
Å Steve, Steve.
Hver gang han så på deg kunne jeg... Hvis noen så på deg...
Å, Chris.
- Bli med meg tilbake til Statene. - Jeg kan ikke nå.
- Hvorfor ikke? - Ikke spør. Jeg kan bare ikke.
- Hva er galt, Chris? - Ingenting. Bare...
- Jeg kommer senere hvis du vil. - Nok en falsk avledningsmanøvre?
- Det vet du at det ikke er. - Hvordan vet jeg det?
Steve.
Veldig interessant. Men hva skal jeg gjøre med det?
Din jobb. Se på datoen. Skrevet dødsdagen, på Fabians brevpapir.
Og han hadde ikke sett ham i ukevis. Må ei bombe gå av før dere handler?
Alle fakta har blitt gransket nøye.
Hvilke fakta? Dem på høringen?
Hjemme spør de mer når en hund blir overkjørt.
Sjekk Fabians hus. Stedet kryr med hyklerske typer.
Jobben broren min skrev om kunne være for Fabian. Han har privatfly.
Du har sans for dramatikk.
20-30 rike innbyggere har privatfly. Folk kan ikke arresteres for hykleri.
Brevpapiret kunne broren din ha fått fra Fabians hus tidligere.
Du har en forklaring på alt. Forklar Fabians oppførsel til min brors kone.
Det er stoff for sladderspaltene, ikke for politiet.
Er du også i lomma på Fabian?
- Ærekrenkelse er en alvorlig sak. - Det er mord òg.
Gå hjem og overlat dette til myndighetene.
Det vil dere nok. For mange vil at jeg skal dra hjem.
Få det. Jeg vil ikke at det skal forsvinne.
- Bare vi kunne fortelle det. - Ja. Men jeg har mine ordrer.
Før han er klarert, kan vi ikke fortelle noe.
Bare rolig. Vi sjekker ham. Vi burde høre noe snart.
Jeg tenker mer på herr Fabians overnattingsgjester.
- Ja? - Gi meg fru Emery.
Og han jobbet i gjestehuset. Bronec. Peter Bronec.
Bronec. Bronec. Ja, her er han.
Peter Bronec, ekspert i elektronikk og radar. Veldig dyktig.
Huebling og Bronec. Hva vil Fabian med de to?
- Kunne du komme inn i gjestehuset? - Hvordan?
Kanskje under bursdagsfesten.
Det vil kry med folk, og du kunne...
Det er umulig. Det vil være låst.
- Ja? - Bronec reiser. Pan-Am kl. 11.
- Jaså? Bra. - Det er bekreftet.
Bronec drar med 11-flyet. Vi må skynde oss.
Jeg vil prate med ham. Han virker opprørt. Kanskje han vil si noe.
Hva med Steve? Herr Emery? Jeg må fortelle ham noe.
Ring i ettermiddag. Jeg vet kanskje noe da.
Jeg er bekymret. Han kan få problemer.
Bare vær tålmodig en liten stund.
Ja. Og takk. Du har gjort det veldig bra. Virkelig bra.
TIL FLYPLASSEN
- Morn, Baker. - Morn, inspektør.
- Har en herr Bronec kommet? - Bronec?
- Nei, men han har en reservasjon. - Ja. Takk.
Han burde komme snart hvis han vil nå flyet.
Der er Fabians bil.
Det er ham.
Etter bilen, fort.
Hva glor dere på? Skaff en ambulanse.
Jeg tar den.
- Hallo? - Fru Emery?
Herr Bronec er død.
- Hva? - Han ble overkjørt på flyplassen.
Det var helt klart mord. Herr Fabian ble selvsagt sjokkert og forferdet.
Men denne gangen var han litt for forhastet.
Vi prøver å spore bilen.
Jeg fant noe på herr Bronec som kan bli nyttig.
Nøkler. Kanskje du kan komme inn i gjestehuset likevel.
- Jeg vil prøve. - Bra. Jeg sender deg nøklene straks.
- Er herr Emery tilfeldigvis der? - Nei. Han dro tidlig i morges.
Jeg har ikke hørt fra ham siden.
Vi kan forklare ham situasjonen nå.
Men la meg gjøre det. Be ham komme hit.
- Ja, det skal jeg gjøre. - Takk.
Farvel.
Du er innblandet i noe ille. Hva er det?
- Ingenting. - Har du hemmeligheter for meg nå?
Snille Dominique, la meg være.
Du må vite mer. Du fant liket. Hvor skulle han, hvor hadde han vært?
- Er du broren hans? - Ja, for tredje gang.
Hvis du vet noe, så fortell det.
Finner du Jefreemy Bates, så kanskje...
- Hvem er han? - Ikke si hvem som sa det.
Nei, jeg sier ikke noe. Hvem er han? Hva vet han om det?
Han er en fisker fra Tobago.
Etter likfunnet dro han på politistasjonen.
Han var der lenge. Senere sa han ingenting.
- Men sier du at du er hans bror... - Hvordan kommer en seg dit?
- Havnesjefen kan kanskje hjelpe. - Takk.
Ikke ham. Det er herr Fabians sjåfør.
Hvorfor skulle herr Emery dra bort i tre dager uten å si ifra?
Han hadde vel sine grunner.
Du vil ikke dra til herr Fabian i kveld, hva?
Så hvorfor drar du? La meg sende bort drosjen.
Det er for sent.
Hvis han kommer tilbake i kveld, så si at jeg... Glem det.
- Du er skjønn i kveld. - Takk.
For et nydelig tørkle. Var det det du kjøpte i går, Max?
Så snodig å gi fru Emery en gave på din fødselsdag.
- Burde ikke hun ha med noe til deg? - Hun tok med seg selv.
- Jeg vil snakke med fru Emery. - Herr Fabian venter deg ikke.
- Du er mye han ikke venter. - Du kan ikke komme inn her.
Unnskyld meg.
God kveld. Hva skyldes forstyrrelsen?
Den tilhører en venn av deg.
Gi den tilbake til ham. Kanskje han vil dolke andre i ryggen.
Er du gal?
Og jeg har noe å si deg, men ikke her. Hent fru Emerys sjal.
Dette er mitt hus. Vil du noe, så henvend deg til meg.
Jeg kommer til deg senere. Blir du med eller ei?
- Jeg er ikke klar til å dra. - Så får dere begge høre på meg.
Jeg har et vitneutsagn fra en fisker ved navn Jefreemy Bates.
lfølge det var min bror her i huset den dagen han døde. Forklar det.
- Får jeg lov? - Nei.
Jeg er lei av selvmordshistorier. Dette skal presse deg og politiet.
Max, han har drukket. Han vet ikke hva han sier.
Han har mange sprø ideer om Neals død.
Jeg prater med ham alene, så vi unngår en scene.
Greit. Men jeg blir i nærheten.
Du må dra herfra. Jeg forklarer alt senere, men du må dra nå.
- Så dere to kan finne en løsning? - Nei, nei.
Du visste at Neal var her den dagen han døde?
- Jeg kan ikke snakke om det nå. - Du har løyet for meg hele tida.
Ok. Vil du ha sannheten, vær så god.
Ja, jeg visste at han var her. For jeg var her òg, sammen Max.
Derfor tok han livet sitt. Han fant ut om Max og meg. Kom deg ut nå.
Vil du ha enda en erklæring? Jeg gir deg en du kan ramme inn.
Takk.
Festen minner om en våkenatt. La oss få litt underholdning!
Unnskyld meg. Mine damer og herrer, Trinidad- damen. Fest sikkerhetsbeltene.
Jeg har blitt kysset før
Armer har holdt rundt meg
Mitt kyss viser deg
At du ikke var den første
Og du blir ikke den siste
Jeg kysser dem fullt og helt
Og lagrer minnet under M
Savner jeg dem i morgen
Kan det være eneste gang jeg tenker på dem
Jeg har blitt kysset før
Bare fjols sier når
Jeg var født til å kysses
Til å kysse og kysses
Og jeg vil kysses igjen
Et hjerte knuses hver natt
Et smil de misforstod
Med mindre du tar det lett
Er det best du går
Mens leken er god
Mange elsklinger har jeg
Du var bare en ny
Men en dag vil jeg kysses
Og kanskje tvile på
Om jeg har blitt kysset før
Om jeg har blitt elsket før
Den dagen jeg kysses
Vil jeg nok benekte
At jeg har blitt kysset før
Mange elsklinger har jeg
Du var bare en ny
Men en dag vil jeg kysses
Og kanskje tvile på
At jeg har blitt kysset før
At jeg har blitt elsket før
Den dagen jeg kysses
Vil jeg nok benekte
At jeg har blitt kysset før
Det var fødselsdagsgaven din. Håper du likte den.
Så spennende måte å starte et nytt år på.
Er du her ennå? Hva venter du på?
Max, ikke gjør det. La ham gå.
- Jeg er syk av å se ham her. - Du vet ikke hva syk betyr.
Gratulerer med dagen, fjols.
- Hva sa du til ham i stad? - At han dummet seg ut.
Rart at det ga så forbløffende resultat.
Og jeg sa at jeg dro sammen deg. Han er forblendet av sjalusi.
Max, jeg vil ikke tilbake dit i natt. Kan jeg få bli her?
Selvsagt. Jeg ber husholdersken ordne et rom til deg.
Vær så god, kjære. Velkommen til byen vår.
Hva har skjedd? Hvorfor kom hun ikke tilbake sammen deg?
Hvorfor skulle hun det? Hun hører til der hun er.
Max, ytterst viktig.
Unnskyld meg, Chris.
Det er utrolig, Max. Utrolig.
- Er det det vi har ventet på? - Jeg må sjekke tallene nå. Kom.
Herr Fabian, skal jeg dra i kveld?
- Jeg sier ifra. Gi ham litt mat. - Ja vel.
PUERTO RICO til KOMMANDOSTASJON X JAMAICA TIL Y
CUBA TIL Z, TRINIDAD TIL L, HAITI TIL ELEKTRONSTRÅLE X
Det tar bare noen minutter.
Vel, herr Walters. Du vil kunne dra snart nå.
Lar du papirene ligge og flyte?
Rolig. De gir kun mening for Franz. Hans egen matematiske stenografi.
Jeg har aldri sett maken. Aldri.
- Vel? - Det er korrekt, Max.
Og så klart, så enkelt.
Prinsippet med kraftsenteret er...
Dropp detaljene. Når kan vi starte produksjonen?
Straks, hvis din regjering har de tekniske ressursene.
- Er det alt du har latt oss tro? - Mer.
Jeg forklarer det så selv du kan forstå det.
Den tyske V-2, som vi var så stolte over, var en barneleke mot dette.
Med avfyringsbaser i Karibia er det ikke ett sentralt sted i USA...
som ikke er innen rekkevidde. La meg vise.
Her. Chicago, San Francisco, Los Alamos.
- Oak Ridge, New York. - Glimrende.
I tilfelle krig kunne dere slå til så Pearl Harbor virker som et klaps.
Og bruke Amerikas egne våpen, hvis dere liker ironien.
Vel, har jeg fortjent pengene?
Max, jeg ba min regjering inngå avtalen med deg.
- Ja? - Det er Veronica.
Underholdningen er slutt. Gjestene dine drar.
Med mindre du får fru Emery til å opptre igjen, kom og si god natt.
- Er det noe annet, Franz? - Nei. Gå, du. Jeg vil jobbe litt.
- Kommer du, herr Walters? - Ja.
God natt. Takk.
God natt.
- Vet du hvor fru Emery er? - Nei, burde jeg vite det?
Chris. Jeg lurte på hvor du hadde forsvunnet.
Å, jeg trakk bare litt frisk luft.
- Hvor har det blitt av gaven min? - Vel, jeg...
Jeg må ha mistet det et sted.
- Jeg er så lei for det. - Bare rolig.
En av tjenerne finner det nok.
Kom, jeg viser deg rommet ditt.
Max? Jeg tenkte på at jeg nok burde dra hjem.
- Hvorfor har du ombestemt deg? - Ikke for noe, jeg bare...
- Jeg har ingen skifteklær, og... - Bare det? Veronica låner deg noe.
Så klart. Jeg har skjønne ting Max har gitt meg som er ubrukte.
- Men jeg... - Ikke mer snakk om å dra. Kom.
Hun kan ha valgt å overnatte.
Se på det.
Du kan hente inn herr Wittol igjen.
Dette er latterlig. Hvorfor må vi tilbringe hele natta her?
Se hvor trøtt vennen din er.
Hør, jeg visste ikke at denne Bronec fantes engang. Så hvorfor drepe ham?
Tror du det er min natur å kjøre over noen med bil?
Det fins så mange fascinerende ødeleggelsesmetoder.
Hvorfor begå et så klønete mord?
Ja, det er klønete og vågalt. Du er ingen av delene.
Så noen må stå bak deg her. Hvem?
Jeg inngår ikke allianser.
Men bilen som kjørte over Bronec var din.
Den ble stjålet. Sjåføren hadde fri.
Han lot nøklene stå i. Jeg kan ikke kjøre engang.
- Hvorfor rapporterte du det ikke? - Bilen ble levert tilbake.
Hvorfor rapporterte du ikke at det var blod på skjermene?
Blod? Jeg visste det ikke. Jeg ba gutten vaske bilen, men...
- Hvem ser etter blod? - Nei. Sjåføren din hadde ikke fri.
Du gir ham ikke fri. Dere ble sett på vei til flyplassen rett før mordet.
Det er løgn. Du vil forvirre meg.
- Ja? - Sjåføren har tilstått.
Takk.
Vel, du kan slutte å være forvirret.
Sjåføren din er ikke like oppfinnsom.
De siste fem minuttene har han bare fortalt sannheten.
Er du klar til å avgi forklaring?
Ja, sir. Jeg skal fortelle alt.
Men jeg er bare en brikke. Jeg er en svak mann, som lett lar meg styre.
Er alt i orden, doktor?
Ja da, Olaf. Glimrende, faktisk. Hvorfor?
- Jeg trodde jeg hørte noe. - Nei.
- Vel, god natt, sir. - God natt, Olaf.
Jeg ville ikke gjøre det der.
Jeg har dårlig nytt til deg.
Jeg vil si det skånsomt, men jeg vet ikke hvordan.
- Hva slags dårlig nytt? - Franz fant det. Mente det var mitt.
- Så? - Men vet du hvor? I gjestehuset.
Tenk, Max, å bli narret som en skolegutt.
Leter du etter dette?
Ja?
- Klokka er over 3, og hun er borte. - Kanskje hun vil overnatte.
Det er vel ikke første gang?
Det er sinnet ditt som snakker.
Drar du? Hvorfor?
Du vet ikke hva som foregår, hva?
- Snakk rett ut. Hva vet jeg ikke? - Det om henne og Max Fabian.
- Det er løgn. - Er det? Hun fortalte det selv.
Da løy hun. Hvorfor vet jeg ikke.
Tror du sånt kan holdes hemmelig med to kvinner i samme hus?
Det er noe veldig galt her. Hun ville ikke dra til herr Fabian i kveld.
Hun er redd for noe. Ikke bare for seg selv, men for deg.
Du må ikke svikte henne nå.
Er det sant? Skal vi ta med oss fru Emery?
Det er plass i flyet. Det vil tilføre turen noe.
Latterlig. Din dumme forgapelse har gitt nok trøbbel.
Misliker du reiseopplegget, kan du bli.
Bare rolig. Max vet å kvitte seg med henne. Han har sans for sånt.
Når Franz er klar drar vi sammen fru Emery. Be Olaf hente henne.
Unnskyld, herr Fabian. Var det alt?
- Ja. Vi kommer straks. - Ja vel.
- Sjekk hva det er. - Ja vel.
Jeg tar meg en til turen.
Det er greit.
Kan vi dra nå? Det er farlig å vente lenger.
Max, vi risikerer vel ikke å bli tatt?
Det vil liksom ødelegge moroa.
Vel, vår lille reise blir kanskje ikke så lystig som planlagt.
Men gørr blir den ikke.
- Slapp av, herr Fabian. - Steve.
Du skal ingen steder.
- Å Steve! Steve, jeg... - Du kan fortelle om det senere.
- Du er en besluttsom inntrenger. - Det stemmer. Kom, så drar vi.
Ikke så fort. Det er noe jeg vil spørre om, hvis det er greit.
Er du også britisk agent?
Visste du det ikke? Fru Emery har bedratt oss begge for en tredjepart.
Ingen ringere enn politiet.
Hvilken regjering representerer du? Eller er du her bare som borger?
Steve! Steve!
- Vi må dra straks. - Et øyeblikk.
Max. Max, du er såret.
Vi må utsette avreisen. Olaf, lås henne inn på rommet mitt.
Veronica, litt brandy. Franz, fort.
Max, jeg...
Dere trenger visst ikke vente.
- Max! Franz, det må være noe vi... - Nei. Det er best dere alle drar.
Hva gjør vi med ham? Han kan ikke bli her.
Ta ham med. Jeg vil ikke ha ham i huset. Hans nærvær forarger meg.
Olaf, jeg blir her. Sørg for at herr Emery drar sammen deg.
Og fru Emery vil jeg ta meg av selv.
Forholdene tatt i betraktning er det bare passende. Olaf.
Ta ham med ut.
Venter du på mine siste ord, så har du hørt dem.
Kom. Vi kan ikke vente lenger.
- Vi kan ikke etterlate deg sånn. - Veronica, da.
Kaster du et siste blikk på Trinidad?
Chicago vil virke kald etter tropene.
Virkelig?
SLUTT