Team Wild Animals Only Released On: www.HoundDawgs.org
Før ønsket jeg å redde verden.
Dette vakre stedet.
Men jeg visste så lite da.
Jorden er et underlig, magisk sted.
Vel verdt å verne om.
Men jo bedre du kjenner den,
jo tydeligere ser du dens dystre indre.
Og menneskeheten?
Menneskeheten er en helt annen historie.
Hva man gjør i møtet med sannheten, er vanskeligere enn man tror.
Det fikk jeg smertelig erfare.
For veldig lenge siden.
Og nå...
Blir jeg aldri den samme igjen.
Merci.
JEG FANT ORIGINALEN.
KANSKJE DU FORTELLER MEG HISTORIEN DIN EN DAG.
Hei, Diana.
-Hei, Diana. -Hei.
Diana!
Kom tilbake!
-Det ser veldig bra ut. -Veldig bra.
-Hvordan klarer hun seg? -Hun er god.
-Fortsett å trene henne. -Ja.
Diana!
Jeg ser deg, Diana.
Hvor skal du? Ikke så fort!
Hei, mor.
Hvordan har du det i dag?
Vi må få deg tilbake på skolen før enda en lærer gir seg.
Men skal jeg ikke begynne treningen snart?
Antiope sier jeg er klar.
Gjør hun det?
Jeg kan begynne å vise henne et par ting.
Hun bør kunne forsvare seg.
-Mot hvem? -I tilfelle vi ble invadert.
Er det ikke derfor jeg har historiens største kriger som hærfører, general?
Jeg håper hun aldri vil behøve å slåss.
Men en skorpion må stikke.
-En ulv må jage... -Hun er et barn.
Det eneste på øya. La det henne få være det.
Men mor...
Det blir ingen trening.
Hva hvis jeg lover å være forsiktig?
Det er sengetid.
Hva hvis jeg ikke bruker sverd?
Å slåss gjør deg ikke til en helt.
Bare et skjold. Ingen skarpe kanter.
Du er det mest dyrebare jeg har.
Jeg ønsket deg så sterkt at jeg selv formet deg av leire
og bønnfalt Zevs å gi deg liv.
Du har fortalt den historien.
Derfor skal du få høre en annen i kveld.
Historien om folket vårt og om mine kampdager.
Ja!
Slik at du vil forstå at krig ikke er noe å hige etter.
For lenge siden, da tiden var ny
og all historie stadig var en drøm, var det gudene som styrte jorden.
Zevs var kongen iblant dem.
Zevs skapte vesener som gudene kunne herske over.
Vesener født i hans bilde,
hederlige og gode, sterke og lidenskapelige.
Han kalte vesenene "mennesker." Og menneskeheten var god.
Men sønnen til Zevs ble misunnelig på menneskene,
og ville ødelegge sin fars skaperverk.
Det var krigsguden Ares.
Ares forgiftet menns hjerter med sjalusi og mistenksomhet.
Han satte dem opp mot hverandre,
og krig herjet over jorden.
Derfor skapte gudene oss, amasonene,
for å påvirke menns hjerter med kjærlighet
og gjenopprette fred på jorden.
Og i en kort periode var det fred.
Men den varte ikke.
Moren din, amasonedronningen, ledet et opprør,
som befridde oss alle fra slaveriet.
Da Zevs ledet gudene i vårt forsvar,
drepte Ares dem en etter en,
til bare Zevs var tilbake.
Zevs brukte sine siste krefter på å stanse Ares
med et så hardt slag at krigsguden måtte trekke seg tilbake.
Men Zevs visste
at Ares en dag kunne komme tilbake og gjøre ferdig oppdraget sitt.
En evig krig
hvor menneskene ville utslette seg selv,
og oss med dem.
Så Zevs ga oss et våpen
kraftig nok til å drepe en gud.
På dødsleiet skapte Zevs denne øya
som et skjulested for omverdenen hvor Ares ikke kunne finne oss.
Og siden da har det vært stille.
Vi takker Gudene for at de ga oss dette paradiset.
Og Gudedreperen?
Gudedreperen?
Våpenet som er kraftig nok til å drepe en gud.
Kan jeg få se det?
Gudene ga oss mange gaver.
En dag vil du kjenne dem alle.
Vi oppbevarer dem i dette store tårnet.
Gudedreperen.
Så vakkert det er.
Hvem vil bruke det?
Jeg håper det aldri blir nødvendig.
Bare den barskeste av oss vil kunne bruke det.
Og det er ikke deg, Diana.
Du er trygg,
og du har ingenting å være redd for.
Du tviler på deg selv, Diana.
-Nei. -Jo, det gjør du.
Nei.
Du er sterkere enn du tror. Du har større krefter enn du vet om.
-Men hvis du ikke anstrenger deg... -Diana!
-Ble du skadet? -Nei, mor, det gikk bra.
-Jeg bare... -Trente.
Jeg er visst ikke en så aktet dronning likevel.
Min egen søster har vært ulydig og forrådt meg...
Nei, mor. Jeg ba henne om å...
Før henne til palasset.
Gå nå.
Du ga meg ikke noe valg, Hippolyta.
Du forsømmer dine plikter hvis hun ikke kan slåss.
Det vil kanskje aldri skje.
Han kommer kanskje aldri tilbake. Han kan ha dødd av sårene sine.
Ares lever.
Du føler det på deg, slik jeg gjør.
Han kan dukke opp når som helst.
Jo sterkere hun blir, jo fortere finner han henne.
Jeg er like glad i henne som du.
Men bare slik er hun virkelig beskyttet.
Tren henne hardere enn noen annen amasone.
Fem ganger hardere.
Ti ganger hardere.
Inntil hun er bedre enn deg.
Men hun må aldri få vite sannheten om hva hun er
eller hvordan hun ble til.
Hardere.
Du er sterkere enn dette, Diana.
En gang til.
Vær alltid på vakt.
Tror du en kamp er rettferdig? En kamp er aldri rettferdig.
Antiope!
Ligg stille. Du blør.
-Beklager. -Vent, Diana.
Hva har jeg gjort?
Jeg beklager.
Hvor kom denne tåken fra?
Der. Fremover!
Der er han! Piloten! Jeg ser ham.
Han er der!
Jøss.
Du er en mann.
Ja. Jeg mener...
Ser jeg ikke sånn ut?
Hvor er vi?
På Themyscira.
Therma-hva?
Hvem er du?
Jeg er en av de snille, og de er skurkene.
Hva?
Tyskerne. Kom, vi må vekk herfra.
-Tyskerne? -Diana!
Gå vekk fra henne, nå!
Gjør klar til å skyte!
De har gevær, ikke sant?
Skyt!
Kom igjen!
Bli der!
Skjoldet!
Nei!
Nei.
Nei. Antiope.
Antiope.
Hei.
-Diana. -Hold stille
Tiden er inne.
Du... Du må...
Hva? Antiope?
Gudedreperen.
-Gå, Diana... -Hvor da?
-Gå...
Nei, vær så snill. Nei!
Nei.
-Nei! -Antiope!
Nei!
-Du. -Nei.
Nei, mor.
Han slåss på min side mot angriperne.
Hvem slåss mot sitt eget folk?
-De er ikke mitt folk. -Hvorfor har du samme uniform?
Det kan jeg ikke si.
Du må fortelle oss det!
Hva heter du?
Det kan jeg heller ikke si.
Drep ham og bli ferdig med det.
Hvis han dør,
får vi ikke vite hvem de er og hvorfor de kom.
Jeg er kaptein Steve Trevor, pilot i American Expeditionary Forces.
Identifikasjonsnummer 8141921.
Det er alt jeg har lov til...
Ansatt av britisk etterretning.
Hva pokker er dette?
Den gylne lasso tvinger deg til å avsløre sannheten.
Den er brennvarm.
Det nytter ikke å kjempe imot.
Hva er oppdraget ditt?
Hvem dere enn er, er dere i større fare enn dere tror.
Hva er oppdraget ditt?
Jeg er en...
Jeg er en spion.
Britisk etterretning fikk høre
at sjefen for den tyske hæren, general Ludendorff,
skulle besøke et hemmelig militæranlegg i Det osmanske riket.
Jeg utga meg for å være tysk pilot og fløy hit med dem.
Ifølge våre etterretninger hadde ikke Tyskland noen tropper igjen,
eller noen penger eller ammunisjon.
Men informasjonen vår var feil.
Tyrkerne laget bomber for tyskerne.
Både bomber og nye våpen.
Hemmelige våpen.
Oppfunnet av Ludendorffs sjefspsykopat, dr. Isabel Maru.
Gutta i skyttergravene kalte henne dr. Gift.
Og av god grunn.
Hvis dr. Maru kunne fullføre arbeidet sitt,
ville millioner dø. Krigen vil aldri ta slutt.
Jeg skulle bare observere og rapportere,
men jeg måtte gjøre noe.
Jeg er nesten ved målet.
Jeg vet at jeg kan lage en gass som trenger igjennom masken.
Jeg bare... Jeg trenger bare mer tid.
Det har vi dessverre ikke, doktor.
Dette arbeidet...
Stans den mannen!
Han der!
Men hvis jeg kan få levert disse
notatene til britisk etterretning i tide,
kan det redde millioner fra å dø.
Krigen kunne være over.
Krig? Hvilken krig?
Krigen.
Krigen over alle kriger.
Fire år.
27 land.
25 millioner døde.
Soldater og sivile.
Uskyldige mennesker.
Kvinner og barn slaktet ned.
Hus og landsbyer plyndret og brent.
Våpen mer dødelige enn dere kan
tenke dere.
Jeg har ikke sett noe lignende.
Det er som verdens ende.
Skal vi la ham gå?
Og risikere at han kommer tilbake med flere menn?
Vi kan ikke holde på ham for evig, min dronning.
Mor. Unnskyld meg.
Etter alt det han sa å dømme, så må det være Ares.
Hva mener du, barn?
Han kalte det "krigen over alle kriger", senator.
Millioner av døde allerede.
Han har aldri sett noe lignende.
Bare Ares kan gjøre noe slikt.
Vi kan ikke bare la ham dra. Vi må ta følge med ham.
Jeg vil ikke sende hæren fra Themyscira
for å kjempe deres krig.
Det er ikke deres krig.
Zevs skapte mennesket rettferdig og klokt, sterkt og lidenskapelig...
Det var et sagn, Diana!
Det er mye du ikke forstår.
Menn lar seg lett forderve.
Men det er Ares sitt verk!
Ares får tyskerne til å krige.
Det er vår oppgave å stanse krigsguden.
Det er vår plikt som amasoner.
Men du er ikke en amasone som oss.
Så du forholder deg i ro.
Som din dronning forbyr jeg det.
Merkelig.
Er det sant at du reddet livet hans?
-Hvem har fortalt deg det? -Han selv.
Jøss! Jeg...
Jeg så ikke at du kom.
Er du
et typisk eksempel på en mann?
Jeg er
over gjennomsnittet.
Hva er det?
Det er en...
Det er en klokke.
En klokke?
Ja, en klokke. Den viser tiden.
Jeg fikk den av faren min.
Den har fulgt ham i tykt og tynt.
Nå har jeg den, og den tikker ennå.
Hvorfor det?
Den viser tiden.
Når man skal spise, sove, våkne og arbeide.
Lar du den lille saken fortelle deg hva du skal gjøre?
Ja.
Kan jeg spørre deg om noe?
-Hvor er vi? -På Themyscira.
Ja, jeg hørte det. Men hvor er vi?
Hva slags sted er dette? Hvem er dere? Hvorfor lyser vannet sånn?
Hvorfor vet du ikke hva en klokke er? Og hvorfor snakker du så godt engelsk?
Vi snakker hundrevis av språk.
Vi er broen til en større forståelse mellom alle mennesker.
Akkurat.
Jeg fikk ikke sjansen til å si det før,
men takk for at du dro meg opp av vannet.
Takk
for det du gjorde på stranden.
Så...
Har du kommet for å la meg gå?
Jeg prøvde, men det er ikke jeg som bestemmer det.
Jeg ba dem til og med sende meg sammen med deg.
Eller hvem som helst. En amasone.
Amasonene.
Amasonene?
Det vår hellige plikt å forsvare verden.
Og jeg vil så gjerne reise.
Men min mor tillater det ikke.
Vel... Jeg klandrer henne ikke.
Jeg ville ikke slippe noen jeg bryr meg om nær denne krigen.
-Hvorfor vil du dra tilbake, da? -Jeg tror ikke "vil" er ordet.
Jeg blir bare nødt til å prøve.
Faren min sa en gang: "Hvis du ser noe galt som skjer i verden,
"kan du enten gjøre ingenting, eller du kan gjøre noe."
Jeg har allerede prøvd "ingenting."
Pent antrekk.
Takk.
Nå skal jeg vise deg veien vekk fra øya, og du skal føre meg til Ares.
Avtale.
-Skal jeg dra herfra i den der? -Vi skal det.
-Skal vi dra herfra i den der? -Kan du ikke seile?
Jo, selvfølgelig kan jeg det. Det er bare...
Det er en stund siden.
Jeg drar nå, mor.
Jeg kan ikke stå og se på at uskyldige liv går tapt.
Hvis ingen andre vil beskytte verden mot Ares, må jeg det.
Jeg må dra.
Jeg vet det.
Jeg vet i hvert fall at jeg ikke kan hindre deg.
Det er så mye... Det er så mye du ikke forstår.
Jeg forstår nok.
Og jeg er villig til å slåss for dem som ikke kan forsvare seg.
Slik du gjorde en gang.
Hvis du velger å dra, vil du kanskje aldri vende tilbake.
Hvem vil jeg bli hvis jeg blir her?
Denne tilhørte den største krigeren i vår historie.
Vår elskede Antiope.
Sørg for at du er verdig til å bære den.
Det skal jeg.
Pass deg i menneskenes verden, Diana.
De fortjener deg ikke.
Du har vært min største kjærlighet.
I dag...
er du min største sorg.
Burde du ha fortalt henne det?
Jo mer hun vet, desto fortere finner han henne.
Hvor lenge er det til vi er framme ved krigen?
Hvilken del av krigen?
Vestfronten i Frankrike strekker seg 640 km fra Alpene til Nordsjøen.
Der kampene er mest voldsomme. Der vil jeg sikkert finne Ares.
Krigsguden Ares?
Krigsguden er vårt ansvar. Bare en amasone kan bekjempe ham.
Med dette.
Og når jeg har gjort det, vil krigen være over.
Jeg respekterer motet ditt, men denne krigen er
et stort kaos.
Det er ikke så mye vi kan gjøre.
Men vi kan kontakte noen i London som kan.
Jeg er den noen som kan!
Når jeg finner og ødelegger Ares, vil han ikke lenger påvirke de tyske troppene.
De vil bli gode igjen, og verden vil bli bedre.
Bra.
Vent og se.
Hva gjør du?
Jeg tenkte kanskje du ville sove litt.
Og hva med deg? Skal ikke du sove? Sover ikke gjennomsnittlige menn?
Jo. Men vi sover bare ikke med...
-Ikke sammen med damer? -Jo. Jeg ligger sammen med...
Jo, det gjør jeg. Men utenfor
ekteskapsrammene, da er det bare...
Det er uhøflig å ta det for gitt.
"Ekteskap"?
Har dere ikke det på...
Man står foran en dommer
og lover å elske, ære og ta vare på hverandre til døden skiller en.
-Og gjør de det? -Ikke så ofte, nei.
-Hvorfor lover de det, da? -Jeg aner ikke.
Kan vi ikke sove sammen, om vi ikke er gift?
-Jo, da. Hvis du vil. -Det er god plass.
-Ja, hvis det er greit for deg. -Det er opp til deg.
Det er greit, jeg legger meg ved siden av deg.
Ja, bare...
Ok.
Der jeg kommer fra, regnes jeg ikke som gjennomsnittlig.
Når man er spion,
må man vise en viss...
styrke.
Har du aldri sett en mann før? Hva med faren din?
Jeg har ikke hatt en far.
Mor formet meg i leire, og Zevs ga meg liv.
Så stilig, da.
Beklager.
Der jeg kommer fra,
blir babyer laget på en annen måte.
Du mener biologisk formering.
-Ja. -Jeg vet det.
Jeg vet alt om det.
Jeg mener det og andre ting.
Kroppslige nytelser.
Kjenner du til det?
Jeg har lest en avhandling om kroppslig nytelse av Clio i 12 bind.
Alle 12 bind?
-Har du tatt med noen av bøkene? -Du ville ikke like dem.
Tja, kanskje.
Nei.
Hvorfor ikke?
De konkluderte med at menn er nødvendige for formeringen,
men når det gjelder nytelse, er de overflødige.
Nei, nei.
God natt.
Natta.
-Når vil vi være stridsklare? -Om to dager, sir.
-Du har frist til i kveld, kaptein. -Soldatene har hverken spist eller sovet.
Tror du jeg har spist og sovet? Kommer jeg med unnskyldninger?
Nei.
Dine menn er svake og selvgode.
Du har latt dem glemme at et angrep kan komme når som helst overalt fra.
La oss minne dem på det. Ok?
-Doktor. -General.
-Fremskritt? -Ikke nok.
Det er slutt, general. Tyskland gir opp.
Von Hindenburg har anbefalt keiseren å inngå en avtale om våpenhvile.
Tiden er ute.
Når keiseren får se det nyeste våpenet, kommer han ikke til å underskrive.
-Men uten boken min... -Vi skal få tak i den!
Jeg tror på deg. Ikke den.
Jeg vet at du kan og vil lykkes.
Det er det du er skapt til å gjøre.
Jeg fikk en idé i går kveld, til en annen type gass.
Til deg. Den gir deg ny styrke.
Jeg har det!
Og hvis den er som jeg tror,
kommer den til å bli
grusom.
God morgen!
Det var heldig at vi fikk skyss. Vi kom fort frem.
Velkommen til gode, gamle London!
Den er stygg.
Ja, det er ikke alle som liker den.
-Morn, jenta mi. -Hei, søta!
Ikke glan sånn, mine herrer.
Kom!
Hvorfor leier de hverandre?
Antakelig fordi de er sammen.
Nei, nei. Vi er ikke sammen. Ikke på den måten.
Denne veien.
Til krigen!
Krigen ligger i den retningen, men vi må gå hit først.
Hvor skal vi, da?
Levere denne notatboken til mine overordnede.
Jeg lot deg gå, du følger meg til Ares. Det var avtalen, Steve Trevor.
Og en avtale er et løfte. Og et løfte kan man ikke bryte.
Pokker. Ja vel.
Du blir med meg først og leverer denne, og så skaffer vi deg en billett
til krigen.
Greit?
Kom. Hva gjør du?
Du er ikke korrekt påkledd. La oss kjøpe noen klær til deg.
-Hvordan går disse damene kledd i kamp? -De er ikke...
En baby!
Nei, ingen babyer. Vær så snill.
Den er ikke lagd av leire. Kom nå.
Diana! Vær så snill.
Takk og lov! Du lever!
Hip-hip-hurra!
Jeg trodde du var død, men så ringte du.
Han har vært borte i ukevis. Ikke et ord. Helt ulikt ham.
Hei, jeg heter Etta Candy.
Steve Trevors sekretær.
Hva er en sekretær?
Tja, jeg gjør alt mulig. Drar dit han vil, og gjør alt han ber om.
Det kalles slaveri der jeg kommer fra.
Henne liker jeg.
Mine damer...
Det må jeg si.
Det føles litt slik, men lønna er god.
Vi har sannelig nok å gjøre, hva?
Kaller de dette en rustning i landet deres?
"Rustning." Det er mote. Holder magen flat.
-Hvorfor må magen være flat? -Spør en kvinne uten mage.
Konservativ, men ikke kjedelig.
Prøv den, da.
Ja vel.
Nei!
Kom!
Hvordan kan en dame slåss i noe sånt?
Slåss?
Vi bruker prinsippene våre. Det er sånn vi skal få stemmerett.
Selv om jeg ikke er helt motstander av litt nevebruk,
hvis anledningen skulle by seg.
Nydelig.
Den klør, og den kveler meg.
Det er ikke noe å si til.
Etta.
Hvor er hun?
Hun prøver antrekk nr. 226.
Poenget var å få henne til virke mindre
distraherende.
Får jeg lov?
Briller?
Og så er hun plutselig ikke verdens vakreste?
Bedre.
Det der går ikke. Legg fra deg sverdet, Diana.
Diana!
La meg prøve alene.
De først, sir.
Etta...
La oss møtes på kontoret.
Så tar jeg vare på dette.
Å, nei.
Du må legge vekk sverdet, Diana.
Det passer ikke til antrekket.
Legg vekk sverdet, nå.
Lov meg å verne det med ditt liv.
Ja da... Nei.
Det går bra, bare gi henne det.
-Skjoldet. -Og skjoldet.
-Sånn, ja. -Har du det? Takk, Etta.
Dette er enkelt.
Sånn, ja.
Hva er det?
Forhåpentligvis ingenting.
-Hvorfor gjemmer vi oss? -Kom igjen.
Kaptein Trevor.
Jeg tror du har noe som tilhører general Ludendorff.
Å, det er skurkemøte.
Gi oss dr. Marus notatbok.
Hvor la jeg den nå?
Hold deg bak meg!
Eller kanskje ikke.
Uflaks.
Er det noe annet du vil vise meg?
Hvor har du tenkt deg?
Beklager, men du er helt klart under hans kontroll.
La meg hjelpe deg å bli fri. Hvor finner jeg Ares?
Han... Han er død.
Blåsyre.
Vent her. Jeg er snart tilbake.
Mine herrer! Vær så snill!
De fleste av dem vet dessverre ikke hva de slåss for.
La ham snakke!
Takk. Mine herrer...
Tyskland er en umåtelig stolt nasjon.
De vil aldri overgi seg.
Den eneste måten å få en slutt på krigen...
Oberst, jeg må snakke med deg utenfor.
...og gjenopprette verdensfreden,
er ved å forhandle frem
en våpenhvile.
Det er en kvinne til stede.
Hva gjør hun her?
Få henne ut.
Hun er blind og gikk seg bort på vei til toalettet.
Det er visst denne veien. Beklager, karer.
Vårt eneste mål nå er å oppnå fred
for enhver pris!
-Hvorfor lar de ham ikke snakke? -Ikke nå. Beklager.
Hvordan kunne du ta med en dame inn i møtesalen?
Det haster med etterretningen. Dette er dr. Marus notatbok.
Den må til kryptografen, og jeg må få møte generalene straks.
Du kan ikke bare storme inn...
Det jeg så, kan endre krigens utvikling.
Kaptein Trevor!
Jeg hørte at du var savnet, men her står du lys levende.
Og du har tatt med deg en venn.
Vi beklager forstyrrelsen, sir.
Nei, da. Sludder.
Takket være denne unge damen
ble det stille nok til at jeg kunne få inn et par ord.
Sir Patrick Morgan til tjeneste.
Diana, prinsesse av Themys...
"Prince." Diana Prince.
Hun er...
Hun og jeg
jobber sammen.
Hun hjalp meg å frakte notatboken hit. Den er fra dr. Marus laboratorium.
Informasjonen i denne vil endre krigens utvikling.
Du godeste.
-Selveste dr. Gift. -Ja.
Ja.
Interessant. Noen andre etterretninger?
Nei, dessverre. Det virker som en blanding av to språk.
Men så langt har de ikke kunnet definere hvilke.
Ottomansk og sumerisk.
Det visste jo en annen her også.
Hvem er den damen?
Hun er min
sekretær.
-Og hun forstår ottomansk og sumerisk? -Hun er en fremragende sekretær.
Vis henne ut.
Hvis hun faktisk kan lese det, bør vi høre på hva hun har å si.
La gå, da.
Det er en formel for en ny slags gass.
Sennepsgass. Basert på hydrogen, ikke svovel.
Hydrogenbasert...
Gassmasker vil ikke hjelpe mot hydrogen.
Det står at planen er å slippe ut gassen ved "fronten"?
-Når da? -Det står det ikke.
"Fronten" av hva da?
Sir, dette er beviset vi trenger.
Dere må finne produksjonsstedet og brenne det ned. Ødelegge det.
Ludendorff ble sist sett i Belgia.
Vi kan ikke sende tropper inn i tyskokkuperte Belgia
nå som vi forhandler om deres overgivelse.
Jeg har sett gassen med egne øyne.
Den er i stand til å drepe alle på begge sider. Alle vil dø.
Det er det soldater gjør, kaptein.
Gi meg sjansen til å tilintetgjøre Ludendorffs operasjon selv.
Er du gal? Jeg kan ikke introdusere løse brikker så sent i dansen.
Nå mer enn noen gang er våpenhvile uhyre viktig.
Den må forhandles og underskrives. Det er...
Det er den beste måten å få slutt på krigen.
Du gjør intet, kaptein.
Det er en ordre.
Ja vel.
Jeg forstår, sir.
-Ikke jeg! -Jeg forstår at dette er forvirrende...
-Hvem er den damen? -Hun er sammen med meg, sir.
Nei!
Du er villig til å ofre alle de menneskene som om de var mindreverdige.
Som om de er ubetydelige?
Der jeg kommer fra, gjemmer ikke generalene seg som feiginger.
De slåss side om side med soldatene. De dør med dem på slagmarken!
-Det holder! Jeg beklager. -Du burde skamme deg.
-Diana... -Skam dere, alle sammen!
Ta det rolig!
Er det lederen din? Hvordan kan han si sånt?
Og du!
Skulle du bare gi ham boken?
-Du forsvarte deg ikke! -Han ville aldri ha skiftet mening!
Det er Ares, og han vil hverken godta forhandlinger eller overgivelse.
-Millioner av mennesker vil dø. -Vi drar uansett.
Løy du?
Jeg er jo spion!
Hvordan vet jeg at du ikke lyver nå?
Jeg tar deg med til fronten. Vi kommer antakelig til å dø.
Dette er en forferdelig dårlig idé.
Vi vil trenge forsterkninger.
-Er dette forsterkningene? -Ja.
Er de noe tess?
Relativt.
Maken til luksus så vi ikke engang i Afrika.
Men den luksusen vi har nå... Vi kan ikke slutte å tjene penger!
Så onkelen min, prinsen, og jeg...
Hvilken prins er det?
Så jeg økte sjansene for et par av soldatene...
Hvilken prins?
Du, sultan Angora Mynx Cashmere... Kan jeg få et par ord med deg?
Unnskyld meg, mine herrer.
"Bar" eller "pub."
Jeg har holdt på å smøre de spradebassene i hele kveld, og du...
Du milde moses... Det er et kunststykke.
Sameer, Diana. Diana, Sameer.
Bare kall meg Sammy.
"Sammy."
Jeg ville ikke gjort det. Sameer er en mester i forkledning.
Han kan snakke alle rundt på like mange språk som du kan.
Han ser ikke så imponerende ut.
Men det gjør du.
Øynene dine og smilet ditt...
Og øynene dine... De ser bedende ut.
Jeg snakker også kinesisk, din luring.
Men kan du sitere Sokrates på gammelgresk?
Ferdige? Hvor er Charlie?
Le voilà.
Han Charlie er iallfall god til å bruke nevene.
Det er ikke Charlie.
Det er Charlie.
Steven!
Måtte Gud krone deg med en blomst, gutt. Godt å se deg.
Hva var det dere slåss om?
Jeg bare forvekslet glassene våre.
-Han er ingen kriger. -Han er en god skarpskytter.
-Han skyter folk. -På lang avstand.
De skjønner ikke hva som treffer dem.
Hvordan vet du hvem du dreper hvis du ikke kan se ansiktet?
-Det gjør jeg ikke heller. -Da slåss du uten ære.
Hvem får betalt for ære?
Hva går jobben ut på, sjef?
To dager, toppen. Vi trenger utstyr og reisepass til Belgia.
-Og lønna? -Den må være god.
Jo, dere skjønner...
Det vil gå kjapt.
Og det er mye å hente på dette.
Det er for en god sak.
Frihet.
Vennskap.
-Slutt på krigen, vennskap... -Du har altså ikke penger.
Alt jeg vil ha, er et foto av deg.
Du trenger ikke det. For jeg blir med dere.
Hva?
Hva skal dette bety?
-Vi slipper henne av ved fronten. -"Slippe henne av..."?
Jeg ofrer ikke livet på å hjelpe en jente opp av grøfta.
Der har vi tjuvradden! Vi vil ikke ha sånt pakk rekende her.
Det var hun!
Jeg er både skremt og opphisset.
-Her er de! -Sir Patrick!
Ja, jeg skulle til å si det.
-Sir Patrick. -Nei.
Sett dere, mine herrer. Miss Prince.
Jeg antar at dere pønsker på noe
som dere enten blir fengslet eller drept for.
Og du er kommet for å stanse oss?
Nei.
Overhodet ikke. Faktisk så...
Jeg var en ung mann en gang.
Hadde helsa vært bedre, ville jeg gjort det samme.
Det er en edel ting dere gjør.
Derfor... har jeg kommet for å hjelpe.
Uoffisielt, selvfølgelig.
Hva er planen?
Hvis det finnes et annet våpenanlegg, så ødelegg det.
Sammen med Ludendorff og Maru.
For å minske mistanken,
kunne Etta drive oppdraget fra kontoret mitt.
"Drive"...
Dessuten...
Dette er nok til et par dager.
Tusen takk, sir.
Bare hyggelig.
Pass på dere selv, og lykke til.
Skål!
Nylagd iskrem. Hallo.
Vil du kjøpe en is?
-Jeg? -Er du sulten?
Ja.
Takk.
-Åtte pence, takk. -Her. Behold resten.
Tusen takk, sir.
-Hva syns du? -Den er nydelig!
-Du bør være veldig stolt. -Tusen takk!
Du bør være veldig stolt.
Håper vår mann møter oss her. Chief venter oss før kvelden.
"Chief"?
Ja. En smugler.
Veldig ven ansett.
En løgner, en morder og nå en smugler.
Herlig.
-Pass så du ikke fornærmer meg. -Jeg mente ikke deg.
Ikke? Jeg lot som om jeg var en annen.
Skjøt folk på stranden din og smuglet en notatbok. Blir du med, likevel?
Det er fryktelig.
Det er derfor vi er her.
Gassen vil ta livet av alt. Hva slags våpen dreper de uskyldige?
I denne krigen? Alle slags.
Du var ikke på rådsmøtet, general.
Så dere forhandler om våpenhvilen uten meg.
-På vegne av keiseren. -Og etter din anmodning!
Vi kunne vinne denne krigen hvis dere bare hadde litt tiltro.
Det har vi ikke. Det er mangel på mat,
medisiner og ammunisjon.
Tusener av tyskere dør for hver time vi utsetter det.
Ett angrep, og vi har vunnet krigen!
Kjemikeren min...
Vi er imot deg og den
heksa di.
Det holder, Ludendorff!
24 timer fra nå er krigen slutt.
Det er over.
Det er over for deg.
Det er over for alle dere.
-Men maskene hjelper ikke. -De vet ikke det.
Kom, vi går! La oss gi keiseren en demonstrasjon!
-Dere er sene. -Vi ble angrepet av cowboyer, Chief!
Står til?
-Godt å se deg. -Hei sann!
-Godt å se deg. -Ja!
Godt å se deg, min venn.
Herlig!
Hvem er dette?
Og jeg er Diana.
-Hvor har du funnet henne? -Hun fant meg.
-Jeg fisket ham opp av havet. -Vi behøver ikke å snakke om det nå.
Hva er det?
Britisk te til tyskerne.
Tysk øl til britene.
Og Edgar Rice Burroughs-romaner til begge.
Og våpen!
-Må vi få det vi ønsker! -Må vi få det vi trenger.
Men aldri det vi fortjener.
Pang!
Merkelig torden.
Tyske 77-ere.
Digre feltkanoner.
Fronten er der ute.
Kveldshatet.
Hvem slåss du for?
-Jeg slåss ikke. -Du er her for å tjene på det?
Fins ikke bedre sted.
Enn i en krig hvor du ikke velger side?
Jeg har ikke andre steder å gå. Folket mitt mistet alt i forrige krig.
Her er jeg i det minste fri.
Hvem tok alt fra folket ditt?
Folket hans.
Ikke gå...
Ikke gå inn.
Gutter, nei! Ikke gå inn dit!
Det er ingen fare.
Har du det bra?
Gå vekk, kvinne!
Slutt å mase!
Herregud!
Han ser spøkelser.
-Du kommer til å fryse. -Nei, da.
Ikke tenk på Charlie. Han mener ikke noe med det.
Kom dere ut. Vi må videre!
Flytt på beina, din merr!
Hvorfor slår de dyrene?
-Fordi de må skynde seg! Som vi må! -Men ikke sånn.
-Jeg kan hjelpe dem. -Vi har ikke tid. Kom!
Mamma!
Den mannen er såret.
Det er ikke noe du kan gjøre, Diana. Vi må videre!
-Hva er dette? -Du ville til krigen. Her er den.
-Hvor er tyskerne? -Noen hundre meter over jordet.
-Skyttergraven deres er... -Se opp!
-Chief! Å, så godt å se deg! -Hei! Chief er tilbake!
Gå på!
Hjelp meg, vær så snill
De har tatt fra meg alt.
Huset, maten...
De som ikke kom seg unna, ble tatt som slaver.
Hvor skjedde dette?
På den andre siden av ingenmannsland.
Vi må videre.
-De trenger hjelp. -Vi har en jobb å gjøre.
-Det er langt til neste krysningssted. -Hva venter vi på?
Vi kan ikke bare gå. Disse folkene dør.
De har ikke mat og de blir tatt til slaver!
Jeg forstår det.
-Vi må nå fram før solnedgang. -Hva er det i veien med deg?
Dette er ingenmannsland, Diana! Ingen kan krysse det.
Bataljonen har vært her i nesten et år. De har så vidt vunnet et par centimeter.
På den andre siden står tyskerne og sikter hitover med maskingevær.
-Det er umulig å krysse over her. -Derfor gjør vi ingenting?
Jo, vi gjør noe. Vi bare... Vi kan ikke redde alle.
-Steve... -Det var ikke for dette vi kom.
Nei. Men det er dette jeg vil gjøre.
Diana!
Hva pokker er det hun driver med?
Hun gjør seg til skyteskive!
Bli nede! Det er en ordre!
Gå, nå!
Hun klarte det. Hun har skremt dem på flukt!
Ned! Hun har klart det!
Steve!
Kom!
Kom igjen, løp!
Bli her. Jeg går i forveien.
-Hva i... -Kom igjen!
Vi trenger mer ildkraft.
Snikskytter!
Løp!
Inn med dere!
Klokketårnet, Charlie!
Kom igjen, Charlie. Skyt ham!
Det går bra.
Følg meg! Dekk meg!
Greit! Vi legger dette på ryggen, og når jeg sier fra, løfter du alt du kan!
Diana! Skjold!
Løp!
Stå musestille, venner. Det er veldig viktig.
Det har vært en stor ære å få fotografere dere. Tusen takk.
Etter alt det snakket om å skyte, så klarer han det ikke.
Det lykkes ikke for alle bestandig.
Jeg er skuespiller. Jeg elsker skuespill.
Jeg ville ikke bli soldat. Men jeg har feil farge.
Alle kjemper sin egen kamp, Diana. Akkurat som du gjør.
Det er alt for mye. Lykke til. Tusen takk.
Jeg snakker i te...
"Veld." V-E-L-D. Det er en liten landsby.
Den står kanskje ikke på kartet.
Jeg fant den!
-Har du funnet Ludendorffs anlegg? -Nei. Men jeg vet hvor han er.
Han er bare noen kilometer unna.
Ved den tyske overkommando.
Den tyske overkommando?
Ifølge etterretninger
skal Ludendorff holde en stor gallafest. Et slags siste krumspring
før tyskerne underskriver våpenhvilen.
Selveste keiseren kommer til å være der.
Og dr. Maru også.
Festen er et perfekt dekke.
-Kaptein Trevor. -Ja, sir.
Du holder deg langt unna
den festen i morgen. Hører du?
Ellers setter du alt vi har arbeidet for i fare.
Du må ikke risikere våpenhvilen.
Det blir ingen våpenhvile etter at Ludendorff har bombet hele frontlinjen.
Ikke tenk på om du velter fredsavtalen. Ares ville aldri...
Hva? Hva er det?
Selvfølgelig. Det er klart.
Ares har utviklet tidenes verste våpen.
-Ares? Du mener Ludendorff? -Nei. Jeg mener Ares.
Ludendorff er Ares!
Sir, dette er vår siste sjanse til å finne ut hvor gassen er
og til å avsløre Ludendorffs plan med den.
Nei, jeg forbyr det. Hører du?
-Jeg kan ikke høre deg. Sir? -Hallo?
-Tror du at han hører på meg? -Det tviler jeg på.
Sammy. Nei, gi deg.
Jeg må arbeide.
Jeg må finne en tysk uniform og legge kursen for i morgen.
Det er enkelt, sjef. Kom igjen.
Vi kan ikke gjøre noe før i morgen. Du sa det selv, Steve.
Så... Madame, s'il vous plaît. Incroyable!
Magnifique!
-Takk. -Takk.
Monsieur, s'il vous plaît.
-Et voilà! -Merci, Sammy.
Dette er din fortjeneste.
Det er vår.
Pleier dere å danse på
Paradisøya?
Ja, selvfølgelig.
Men disse folkene bare svaier.
Ok, hvis du skal kjempe mot krigsguden,
kan jeg like godt lære deg å danse.
Det er vel best uten våpenet.
Madame.
Får jeg lov?
Tja...
Hvis jeg skal på galla, må jeg jo kunne danse.
-Du skal ikke på galla. -Jo. Hvorfor ikke?
For det første kan du ikke danse.
-Det er heller de som ikke kan danse. -Oppfør deg ordentlig.
Gi meg hånden din.
Sånn.
Så legger jeg armen min
rundt deg, slik.
Og så bare...
Hva kalte du det? "Svaie"? Så bare svaier du.
Du er fryktelig nære.
Det er sånn det skal være.
Jeg forstår.
Jeg har ikke hørt ham synge på årevis.
Det... Det snør.
Ta på det.
Det er magisk!
Ja, ikke sant?
Det er det, ja.
Er det sånt folk gjør når det ikke er krig?
Ja.
Dette og andre ting.
Hva da?
De spiser frokost.
De elsker frokost.
Og de elsker å stå opp,
lese avisen og gå på jobb.
De gifter seg.
Lager små babyer og blir gamle sammen.
Tror jeg.
Hvordan er det?
Jeg aner ikke.
Landsbyfolkene ga dem til oss.
-En flott gave. -Og de kaller oss helter.
Dere er det.
Dere, jeg vet at
jeg sa at denne jobben tok to dager.
Og en avtale er en avtale.
Du er fortapt uten oss.
Vi vet at Diana kan ta vare på seg selv. Men jeg tviler på om du vil klare deg.
-Pengene er brukt opp. -Vi har fått lønn nok.
Kanskje dere klarer dere bedre uten meg?
Nei, Charlie.
Hvem skal synge for oss?
-Ja. -Nei, vær så snill.
-Synge? -Du ba om det.
-Du tror vel jeg ble født i går. -Det høres sprøtt ut, men det er sant.
Et øyeblikk.
En hel øy full av damer som henne, og ikke en eneste mann?
Hvordan kommer vi dit?
Og hun tror at Ludendorff er krigsguden Ares?
Og bare ved å drepe ham blir det slutt på krigen? Ikke vær dum.
Du så hva som skjedde der ute.
Slik som hun angrep maskingevær-redet?
Slik som hun klarte det tårnet?
Kanskje det er sant.
Jeg tror det er sant.
-Jeg tror det. -Et voilà.
Du tror vel ikke på det tullet, Steven?
Diana! Gjem deg.
-Hvordan kommer vi oss inn dit? -Jeg ser bare et par vakter.
Det vil ikke vekke mistanke om jeg slentrer ut av skogen til fots.
-Jeg kan ta meg inn. -Nei. Det er for farlig.
Og du er for distraherende. Jeg går inn og følger dem
dit de arbeider med gassen, eller der den er.
-Da blir jeg med deg. -Nei! Du er ikke akkurat diskré kledd.
Tja. Hun var temmelig diskré på slagmarken.
Vi får deg ikke inn, ok? Jeg går inn og speider og...
Så lenge han lever...
Du kan ikke bare gå inn i den tyske overkommandoen og drepe folk.
Hvor kom den fra?
Kan jeg få kjøre den? Jeg kan være sjåføren din.
Kom igjen.
Bli her!
Hvor fant du den?
På et jorde der borte. Det er fullt av dem!
Du og jeg sjekker området i tilfelle vi må fjerne oss raskt.
Hva sier du, Diana?
Oberst.
Steve... De har invitasjoner.
Slapp av, dette går bra.
-Invitasjonen, takk. -Dhanyavaad, sahib.
Obersten og jeg ber om at velsignelser
og alt mulig rart skal falle på hodet ditt.
Han vil se invitasjonen, din dumskalle.
Jeg beklager. Jeg ber tusen ganger om unnskyldning, min herre.
Jeg har gjort en kjempebrøler.
Jeg har mistet oberstens invitasjon.
Har vi kjørt helt hit gjennom søle og regn,
og så har du mistet invitasjonen?
Jeg er et kryp. Nei, en gjødselbille. Og du har rett, herre...
Må Gud velsigne oss.
Dette er latterlig. Jeg vil ikke stå her hele kvelden.
Idioter! Flytt bilene deres!
Hva skal du liksom være?
Hva gjør du?
Unnskyld meg.
Jeg drikker ikke.
-Har vi truffet hverandre før? -Nei, men jeg har holdt øye med deg.
Jeg har fulgt med på karrieren din.
Du er dr. Isabel Maru.
Den mest talentfulle kjemiker i Den tyske hæren. Jeg er en fan.
Jeg håper ikke jeg trår over streken.
Jeg vet at du og general Ludendorff er veldig nære.
Vi arbeider godt sammen, ja.
Men å ha noen som meg i ryggen...
-Jeg kunne sørge for mye mer. -Og hvem er du?
En som ville verdsette deg så høyt som et geni som deg fortjener.
Jeg elsker ild. Gjør ikke du?
Det er som
entropi i aksjon.
Det ultimative ødeleggelsesvåpen.
Det minner oss på
at vi til slutt vender tilbake til den asken vi kom fra.
Det er noe beroligende over det.
Alt det kan jeg se i dine øyne.
Kanskje du kunne vise meg hva du arbeider med.
Jeg har hørt...
Jeg har hørt at det er veldig spesielt.
Jeg verdsetter din interesse for mitt arbeid,
men jeg er lojal overfor general Ludendorff.
Dessuten ser jeg nå at oppmerksomheten din...
er på noe annet.
Morer du deg?
Jeg vet ærlig talt ikke hva vi feirer.
En tysk seier, selvsagt.
Seier? Jeg hører at freden er innen rekkevidde.
Fred?
Det er bare snakk om våpenhvile i en endeløs krig.
Thucydides.
Du kan dine gamle grekere.
De forsto at krig er en gud. En gud som krever menneskeoffer.
Og i bytte gir krig mennesket et formål
og mening, en sjanse til å heve seg over
sitt eget stakkars dødelige selv og være heltemodig
og edel, bedre!
Bare én av gudene trodde på det.
Og han tok feil.
-Du vet ingenting om gudene. -Herr general.
Nyt fyrverkeriet.
-Hva gjør du? Gå vekk! -Se på meg.
Dreper du Ludendorff før vi finner gassen, får vi ikke stoppet noe.
-Jeg skal stoppe Ares! -Hva hvis du tar feil?
Hva hvis Ares ikke eksisterer?
-Du tror meg ikke. -Jeg kan ikke la deg gjøre dette.
Du bestemmer ikke over meg.
Diana!
Diana... Det er gassen.
Landsbyen!
Hva roper de for?
Diana!
-Hva var det de skjøt ut? -Gassen.
-Det var Ludendorff. -Jeg så ham. I tårnet.
Følg etter ham.
-Hvordan finner du oss? -Jeg vet hvordan.
Diana!
De er døde, alle sammen.
Jeg kunne ha reddet dem. Hvis det ikke var for deg.
Du hindret meg i å drepe Ares. Hold deg unna meg!
Nå forstår jeg det, Ares har ikke kun fordervet tyskerne, men dere også.
Alle sammen.
Jeg skal finne Ares og drepe ham.
Diana!
Den røyken...
Det er Chief! Han fulgte etter Ludendorff.
Følg etter røyken!
Den veien, Diana!
Kom igjen!
For en overraskelse.
Merkelig.
Jeg har dessverre noe annet å gjøre.
-Hva er du? -Det vil du snart oppdage.
Hvor storslått du enn er, er du ingen sak for meg.
Det blir vi to om.
Jeg er Diana av Themyscira.
Datter av Hippolyta,
dronningen av amasonene.
Og din vrede over denne verden er over.
På vegne av alt godt i denne verden
fullfører jeg hermed amasonenes oppdrag
ved å frigjøre verden fra deg for alltid!
Diana?
Diana!
Jeg drepte ham.
Men alt fortsatte.
Dreper du krigsguden, stopper du krigen.
Det er akkurat det vi må gjøre nå.
-Vi må stoppe gassen. Kom. -Nei. Alt dette skulle ha stoppet.
-Hvorfor gjør de dette? -Jeg vet ikke!
Ares er død. De kan slutte nå. Hvorfor slåss de ennå?
Fordi, kanskje det er dem! Kanskje...
Kanskje mennesker ikke alltid er gode.
Ares eller ikke...
Kanskje de bare er sånn.
Diana... Vi snakker om dette senere. Du må bli med meg nå.
Nei. Ikke etter alt jeg har sett. Det er umulig!
De drepte hverandre.
Drepte folk de ikke kan se. Barn...
Barn!
Det må ha vært ham. Det kan ikke være dem!
Diana, folk... Jeg...
Moren min hadde rett. Hun sa:
"Menneskenes verden fortjener deg ikke." De fortjener ikke vår hjelp, Steve.
Det handler ikke om å fortjene!
Kanskje vi ikke gjør det.
Men det handler om hva det er du tror på.
Tror du ikke at jeg har skjønt det etter alt jeg sett der ute?
At jeg skulle ønske at det bare er én som har skylden?
Det er ikke det!
-Vi er alle ansvarlige. -Ikke jeg.
Men kanskje jeg er det.
Hvis du synes at krigen burde stoppe,
hvis du ønsker å stoppe den, så hjelp meg å stoppe den nå.
For hvis ikke kommer enda flere tusen til å bli drept.
Vær så snill og bli med meg.
Jeg må dra.
Hei!
-Hvor er Diana? -Det er bare du og jeg.
-Hva? -Hva ser du, Charlie?
En haug med gassbomber. Men jeg ser ikke hvor de er på vei.
Hvordan skal vi komme oss inn dit?
Jeg har en idé. Kom.
Kom igjen!
Hvem er det?
Sir Patrick.
Du hadde rett, Diana. De fortjener ikke vår hjelp.
De fortjener bare ødeleggelse.
Du...
Du er ham.
Det er jeg.
Men ikke det du trodde jeg var.
Hva er det?
Fremtiden.
Jeg er ikke fienden din, Diana.
Jeg er den eneste som virkelig kjenner deg.
Og som kjenner dem slik du nå gjør.
De har alltid vært, og vil alltid være,
svake, onde, egoistiske
og i stand til de verste skrekkhandlinger.
Alt jeg noensinne har ønsket,
var at gudene skulle se hvor ondt min fars skaperverk var.
Men de nektet.
Jeg er Diana av Themyscira...
Så jeg tilintetgjorde dem.
...datter av Hippolyta.
Og jeg er her for å fullføre hennes opp...
Gudedreperen.
Mitt kjære barn,
det er ikke gudedreperen.
Du er det.
Bare en gud kan drepe en annen gud.
Zevs etterlot barnet han fikk med amasonedronningen
som et våpen som kunne brukes mot meg.
Nei. Du lyver.
Jeg tvinger deg til å si sannheten.
Jeg gjør det.
Jeg er ikke krigsguden, Diana. Jeg er sannhetsguden.
Menneskeheten
stjal denne verdenen fra oss.
De ødela den, dag etter dag.
Og jeg, som var den eneste som var klok nok til å se det,
var blitt for svak til å kunne stoppe dem.
I alle disse årene har jeg slitt alene
og hvisket inn i ørene deres. Ideer, inspirasjon for oppskrifter,
og våpen.
Men jeg tvinger dem ikke til å bruke dem. De starter krigene på egen hånd.
Jeg får bare i stand en våpenhvile som jeg vet de ikke kan overholde,
i håp om at de vil ødelegge seg selv.
Men det har aldri vært nok.
Før du kom.
I begynnelsen hadde jeg tenkt å knuse deg.
Men jeg visste at hvis du bare kunne se
det de andre gudene ikke kunne,
da ville du slå deg sammen med meg, og med våre forente krefter
kunne vi endelig gjøre slutt på all smerte og lidelse
og ødeleggelse de står for.
Og jorden ville bli et paradis, slik det var før de kom.
For evig.
Jeg...
Jeg kan aldri ta del i det.
Kjære, jeg vil ikke slåss med deg.
Men hvis jeg må...
-Steve! -Kom, la oss dra!
Kom igjen!
Få flyet på vingene!
Å, kjære deg. Du har så mye å lære.
Å, fy søren!
Hva skal vi gjøre?
Det er ikke stort vi kan gjøre hvis det er den jeg tror det er.
Men vi kan stoppe det flyet.
Hvis vi kan få radiokontakt, kan vi be Flyvåpenet om å skyte det ned.
Krasjer det, vil det utslette alle i en 130 km² radius!
Den er dessverre tidsinnstilt. Stanser vi det her, er det samme sak.
Er gassen brennbar, Chief?
Ja, den er basert på hydrogen.
Dere må rydde en sti frem til flyet.
-Nei, Steve! -Steve!
Kom igjen!
Denne veien!
Løp, Steve!
Steve!
-Kom igjen, Steve! -Løp!
La oss se hva slags gud du egentlig er.
Du skal hjelpe meg å ødelegge dem...
Eller så skal du dø.
Kom igjen, fortere!
-Kom igjen, gutter! -Løp!
Er det alt du kan tilby?
Det er fåfengt å tro du kan vinne.
Gi opp, Diana.
Jeg er tom for ammunisjon.
-Chief! Er det noe igjen? -Jeg har ingenting.
-Ikke noe? -Nei.
Steve.
Steve...
Nei!
Ja, Diana!
Ta alle sammen!
Endelig skjønner du det.
Se på denne verden.
Menneskene gjorde dette, ikke jeg.
De er stygge
og fulle av hat.
De er svake akkurat som din kaptein Trevor.
Han dro uten å etterlate deg noe.
Og for hva?
Ynkelig!
Han fortjente å brenne!
Se på henne og si meg at jeg tar feil.
Hun er det perfekte eksempel på disse menneskene.
Og hun fortjener ikke din sympati på noen som helst måte.
Ødelegg henne, Diana.
Du vet at hun fortjener det. Det gjør de alle.
Gjør det!
Diana!
Diana...
Hva?
Jeg må dra.
Hva er det du sier? Steve...
Jeg kan gjøre det, uansett hva.
-La meg gjøre det. -Nei.
Det må være meg som gjør det. Det må være meg.
Jeg kan redde i dag. Du kan redde verden.
Skulle ønske vi hadde mer tid.
Hva er det du sier?
Jeg elsker deg!
Du tar feil når det gjelder dem.
De er alt det som du sier,
men mye, mye mer.
Løgner!
De fortjener ikke din beskyttelse!
Det handler ikke om å fortjene.
Det handler om hva du tror på.
Og jeg tror på kjærligheten.
Da vil jeg tilintetgjøre deg!
Farvel, min bror.
DEN STORE KRIGEN ER SLUTT
Før ønsket jeg å redde verden.
Å få slutt på krig og gi menneskene fred.
Men så fikk jeg øye på mørket som lever iblant lyset deres,
og jeg erfarte at inni hver og en av dem
vil det alltid være begge deler.
Et valg enhver må ta med seg selv.
Noe en helt aldri kan beseire.
Og nå vet jeg
at bare kjærligheten kan redde verden.
Så jeg blir,
og slåss, og jeg gir...
TIL: BRUCE WAYNE FOTOGRAFI
...for den fremtidsverden jeg har tro på.
TAKK FOR AT DU BRAKTE HAM TILBAKE TIL MEG.
Dette skal være mitt oppdrag.
For alltid.
Norsk tekst: Trine Borg