www.titlovi.com
Ја сам очи џунгле.
Могу да видим прошлост...
и будућност.
Ја сам, Ка,
која је сведочила долазак човека...
и џунгле...
покушавајући да преживи.
Видела сам хаос
и таму како долази на наше земље.
Видела сам тигра, Шир Кана,
како убија човека
и крши древни закон џунгле.
Онда, једне судбоносне ноћи,
видела сам како џунгла уздаје наде
у руке
малог створења,
створење какво
никад раније нисам видела.
Како је доспео овде? - Не знам.
Да ли је повређен?
Нема рана.
Сам је.
Никад раније нисам видео младунче човека. Тако је...
мали. - Није га страх од нас.
Шта ћемо да урадимо са њим?
'Вече, Ниша. Вихане.
Лепо вече, зар не? - Шта хоћеш, Табакуи?
Шта то осећам? Свеж плен? - Ако кости тражиш, тражи негде друго.
Имамо довољно уста да хранимо.
Не желим ништа лоше, Ниша.
Твој господар зове. Боље ти је брзо да одеш.
Пакосно звучи. - Да. Тако је.
И то са добрим разлогом.
Пронашао сам младунче човека! Пронашао сам младунче човека!
Заврши са чишћењем. - Ниша! - Очисти га!
Где ћеш? - Код Акеле.
Веће мора бити одржано ако ћемо га задржати.
Да га задржимо? - Не испуштај га из вида.
Не можемо га задржати!
Ништа, сазвала си веће. Шта је у питању?
Пронашли смо...
Младунче човека.
То није вук. - То не припада овде.
Младунче човека! Нечувено.
Врло је неуобичајено.
Ниша, желиш да га одгајаш као да је твоје?
Да. - А Вихан?
И ти?
Да. - То је младунче човека!
Знате закон.
Младунче није рођено међу нама.
Ко говори за младунче?
Ја говорим за младунче.
Закон наводи да се живот младунчета
може купити.
Донео сам исплату. - Имамо једног.
Ко ће још говорити за младунче?
Балу. - Балу?
Багира... - Он није вук. Нема право гласа.
Био је учитељ твојим младунцима. То га чини чланом чопора.
Нећу говорити ни за какво...
човечје младунче.
Багира јеси ли полудео? Младунче човека да живи у џунгли?
Акела, његови родитељи ће доћи.
Родитељи су му мртви.
Убио сам их.
Нико неће доћи по њега.
Ово се тебе не тиче, Шир Кане. - Младунче је моје.
Већ сам окусио крв његове мајке.
Имам право.
Право према ком закону? - Најбоље је да одеш.
Опрезно, Акела.
Не изазивај ме.
Ово младунче...
оно је под заштитом чопора.
Ако кренеш на мене,
идеш на цео чопор.
Све нас.
Докле год сам ја вођа,
овај део џунгле је за тебе затворен.
Не можеш заувек бити вођа.
Дан када пропустиш свој плен,
младунчетова крв
цуреће низ моју браду.
Речено је. Младунче је део нас.
Учићеш га као да је твоје.
Докле год сам жив,
чопор ће га штитити.
Лов је света ствар, мали брате.
То је наше право.
Али не радимо то из забаве.
Чекај. Чекај.
Гледамо их у очи
тако да душа не оде сама.
Багира.
Колико је џунгла стара?
Џунгла је овде још пре твог рођења
и биће овде...
након твоје смрти.
Џунгла је вечна.
Багира...
Зашто се ја разликујем од осталих вукова?
Не разликујеш се, мали брате.
Ти си посебан.
Наравно да си другачији.
Зато ти треба посебан тренинг.
Знаш шта је твој проблем? Недостатак концентрације.
Балу, колико мрава може да стане у твоја уста?
Мрави су веома мали, а твоја уста превелика.
Кладим се да... - Могли, хоћеш ли се концентрисати?
Немој да се...
мрдаш.
Зашто морам да радим ово? - Јер ја тако кажем.
Реци ми три закона. - "Ниједан вук не сме имати контакт са човеком."
Други. - Балу..
Шта се десило твом репу? - Други.
"Ниједан вук не сме ловити човекове животиње.
Пре свега краве, које су свете!"
Је л' ти отпао? Зато га немаш?
Шта? Зашто ти немаш реп?
Не знам. Нисам размишљао о томе. - Трећи закон.
Одмах!
"Ниједан вук не сме убити човека у џунгли, то доноси само опаснот."
Па, бар знаш законе.
Сада морамо да те научимо да трчиш као остали вукови.
Не спуштај гард.
Добро, доста је за данас, Могли.
Иди право у пећину. Без лутања. Трчи као вук, чујеш ли?
Не чујем те!
Могли! Хеј, Могли!
Бут! - Шта радиш овде?
Ништа. Желиш да се играмо?
Имам те!
За мало.
Добро се скриваш.
Мама ме научила како да се скривам. Учи ме много трикова.
Да могу да се заштитим.
Каже ми, "Други могу помешати
индивидуалност за слабост."
Зато ме нападну понекад.
Да. И на мене.
Хајде. Тркајмо се до куће.
На мој знак...
Сад!
Хеј.
Хеј, брате.
Шта те је Балу данас учио?
Ставио је шкорпију на мене и рекао да не мрдам.
Каже да ми мањка концентрације. - Балу то свима говори.
Како је било на подучавању? - Добро. - Твој брат каже да си бржи.
Једва држи корак за мном. - Скоро па може да победи Бута.
Требало би да се трка са својим уврнутим пријатељом.
Природно је да толико времена проводе заједно.
Чудаци морају да се држе заједно.
Доста. - То је болело.
Унутра, одмах.
Хвала. - Ниси требао да им допустиш да те зезају тако.
Само смо се играли. - Боље иди кући Буте.
Ћао, Могли!
Мислио сам оно што сам рекао. Постајеш све бржи.
Ни твој отац није био неки тркач.
Истина. Био сам најспорији у својој групи.
Никад нисам мислио да ћу довршити трку. Убеђен сам био да нећу успети.
Закаснићеш. - Угодно ти било у лову, оче.
Пре и него што и схватиш, бићеш заједно самном. Сви ви!
Угодан лов! - Угодан лов свима!
Ово је џунгла!
У џунгли, сви ловимо. И...
Сви нас лове.
Знате шта то значи. - Значи да ви..
Не желите да вас ухвате.
Зато не можете да се придружите чопору
док не прођете трку... Обрати пажњу!
"Шта је Трка, Балу?"
Трка је лов, где сте ви...
Плен.
Сада, Багира... Сви знате Багиру?
Да, Багира, добри Багира.
У трци, Багира ће вас ловити,
и ако вас ухвати... Падате.
Шта се деси ако паднемо?
Нећете се придружити чопору!
Али никад ниједно моје младунче није пало.
И неће ни сада.
Добро. Вежбајмо.
На мој знак.
Полако... Полако...
Сад!
Хајде, сад!
Држите темпо!
Хајде!
Брже!
Опет си био са мајмуноликима зар не?
Мајмунолики немају закон,
они су непредвидиви, чак и не могу да говоре нормално.
Мислим да су забавни. - Ништа код њих није забавно.
Држи се даље од њих, разумеш ли?
Није ме страх од њих. - Само будале није страх, Могли.
Мајмунолики су посебно будаласти.
Ничега се не плаше.
Ничег осим Кае.
Не смеју ни да је погледају. - Ко је Ка?
Не желиш њу да упознаш.
Ка је питон,
стара је као и џунгла.
Она види прошлост... и будућност.
Окрени се!
Гледај право.
Крава је убијена и остављена да је нађемо.
То је Тигар! - Вратио се! - Само Кан би убио човекову стоку.
Једно младунче човека ће довести још људи! - То је Шир Кан!
Акела, знали смо да ће се ово десити! Рекли смо ти!
Зар не видиш, Акела, младунче нас све доводи у опаснот.
Погрешили смо што смо га задржали! - Требамо га дати тигру!
Акела, не! - Спасите чопор! - Молим вас.
Он је један од нас.
Побринућу се за ово. Идите!
Шри Кан жели да џунгли донесе рат.
Рат?
Са људима? Је л' полудео? - Рат са мном.
Зна да старим.
Ово је његов начин да унесе хаос у чопор.
Кан жели младунче. - Можемо да га заштитимо.
Знаш да постоји само један начин да га заштитимо.
Мора у село код људи.
Заборављаш, Багира,
ово је одувек било више него обично добро дело.
Џунгла се мења.
Човек узима све више, како сезоне пролазе.
И дечак
може бити наша једина нада да преживимо.
Џунгла није више безбедна по њега.
Чопор га неће прихватити. - Хоће ако прође трку.
Балу, да ли је спреман? - Наравно да није. Није он вук.
Спреми га онда.
Добро, нема више муљања.
Можеш ли да трчиш попут вука? - Не, не можеш.
Имаш руке, са прстима на њима, искористи их.
Шта? - Скочи на дрво.
Хајде, пожури.
Поново.
За мало!
Да! - Балу?
Шта се десило?
Дођи, мали брате. Време је да идемо кући.
Знаш ли зашто су дошли ти људи?
Да улове тигра који им краде стоку.
Да ли ће га убити? - Неће бити лако.
Шир Кан је паметан.
Врло опасан.
Могли...
Џунгла више није безбедна по тебе.
Али ако би био на месту на које Шир Кан никад више неће ићи
онда ћеш бити безбедан.
Где Шир Кан никад не иде?
У село код људи.
Зашто да идем тамо?
Јер си ти младунче човека.
Видео сам како посматраш село.
Ти си један од њих.
Ја сам вук. - Могли...
Он жели твоју крв, мали брате.
Шир Кан је убио твоје праве родитеље
пре пар година,
и сада жели да убије тебе.
Чопор ће ме заштитити. - Ако не прођеш трку...
Проћи ћу! - Нећеш моћи
да се придружиш чопору. - Проћи ћу!
Онда ми обећај ово.
Ако не прођеш...
отићи ћеш у село.
Обећај ми, Могли.
Добро вече!
Не брини. Убићу твог тигра.
Колико их је сада убио?
Опрезно! - Брзо, хајде!
Осећаш ли крв, младунче човека?
Шта је то?
Створење које је учинило то твом репу? - То се зове "ватра."
Врућа је као сунце.
И бржа од пантера.
Твоја врста користи мрачну магију.
Они нису моја врста.
Понекад сањам да сам тигар.
Али се увек пробудим као хијена.
Треба да одспаваш мало.
Треба да будеш одморан за сутра.
Шта те мучи, љубави?
Све што сам икада желео...
Целог свог живота...
Јесте да будем вук.
Да ме други виде као...
Једнаког.
Ово је моја шанса да се докажем.
Да докажем да сам један он њих.
Да докажем да овде припадам. - И припадаш.
Припадаш, Могли.
Не дозволи да те неко убеди супротно.
Увек ћеш бити мој син, Могли.
Ништа не може то да промени.
Ускоро ћете учествовати
у једној од наших најстаријих традиција.
Трка Чопора.
Они који прођу тест...
добиће право да нам се придруже
у ноћи лова.
Као и уобичајено...
Багира ће вас јурити.
Могли! Срећно, Могли.
Окрет ка брду.
Са срећом, брате.
Морам да вас упозорим, Багири је речено да се не суздржава.
На мој знак.
Сад!
Багира. Ако можеш...
Склања се, наказо!
Пусти га, Багира.
Багира..
Устај.
Спустио си гард.
Рекао сам ти да никад не спушташ гард.
Само мене је јурио, мене је циљао.
Зна да сам најслабији.
Сва твоја подучавања...
она не значе ништа!
Могли! - Багира, добро је.
Пусти га. - Видимо се наказо!
Хеј, Могли.
Видео сам тај поглед када си стајао испред њега.
Урадио сам шта сам морао.
Мислиш ли да сам глуп?
Видео сам шта си урадио!
Упомоћ! Упомоћ!
Био је у вођству! Ја сам га тренирао!
Зашто си то урадио? - Морао је да падне!
Зар не видиш у коликој је опасности?
Чопор би га заштитио!
Кан би га убио, и раставио чопор.
Ниси ти једини
који брине о дечаку.
Ти си само бринуо о томе да прође.
Јер је то мој посао!
Багира! Балу! Овамо! Моглија су ухватили мајмунолики!
Могли!
Пустите ме!
Мој, мој.
Како си порастао.
И колико си хаоса унео у чопор.
Још много...
има да буде.
Само...
мали залогај.
Могли!
Багира!
Остави младунче на миру.
Он припада нама.
Ка...
Спасила ме је.
Зашто?
Угодан лов! Угодан лов свима!
Могли! Хеј, Могли!
Не бирни. Ускоро ћемо им се придружити.
Знам то.
Мама каже да неким вуковима треба мало више времена. Не значи да смо лоши.
Зашто не направимо наш лов?
Само ти и ја. Шта кажеш?
Много времена проводиш сам још од мајмуноликих.
Није добро бити сам. Вукови треба да буду са другим вуковима.
Ја нисам вук.
Наравно да јеси, Могли. Ти си најбољи вук ког знам.
Зашто увек желиш да будеш са мном, Буте?
Јер си мој најбољи пријатељ, Могли.
Разумем како је.
Да те нико не жели.
Ни ја немам пријатеље.
Али имамо један другог.
Некако смо исти ти и ја. - Нисмо исти.
Наравно да јесмо. Јер си ти посебан, а и ја сам.
Ми нисмо посебни. Зар не схваташ?
Никад нећемо бити једни од њих. Ми смо чудаци!
Ти ниси посебан, Буте!
То ти само мајка говори да би се боље осећао
јер си испао наказа!
Буте...
Буте, жао ми је.
Ка?
Види ко је дошао.
Младунче човека,
његова судбина је и даље неизвесна.
Плашиш ли ме се?
Не.
Понекад страх...
буде једини разуман одговор.
Зар не мислиш?
Реци ми нешто...
или ће ми бити досадно.
А када ми је досадно...
Онда огладним.
Да ли је...
Да ли је истина да знаш прошлост и будућност?
Шта желиш од мене,
младунче човека? - Зашто си ме спасила од мајмуноликих?
Шта мислиш зашто те је слон спасио из замке за тигрове?
Цела џунгла те посматра.
Зашто?
Чак и ти знаш да си необичан.
Ниси вук, ниси човек...
а ниси ни оба.
Мислим да се обоје можемо сложити Могли,
да си ти нешто што џунгла никад пре није видела.
Сваки дан,
биваш мало старији.
Сваки дан,
постајеш ближи.
Једног дана ћеш се борити, и убити.
Једног дана ћеш говорити...
а џунгла ће слушати.
Шта ћеш онда рећи, младунче човека?
Чујеш ли?
Забава...
Почиње.
Посматраћу.
Немаш права да будеш овде, Шир Кане!
Мислим да си схватио да остајем где ми је воља.
Ти убијаш стоку људима! Затровао си џунглу!
Ти си разлог што су људи овде!
Али си ти дозволио да човек живи међу вама.
Ти се претвараш да је вук.
А сви знамо да је то ствар која никад неће бити.
Заувек ће бити
човек. - Ти си...
Затровао си џунглу.
Али више ниси вођа,
зар не? Пропустио си плен.
Према твом закону...
Твој чопор...
мора да те изазове.
Акела је пропустио плен! Акела је пропустио плен!
Као што је наша традиција, ко ме порази
постаје вођа чопора.
Шта се дешава?
Могли! Такав је закон.
Ко је следећи?
- Не!
Могли!
Не!
Ако те још једном видим овде, запалићу те
и гледати како жив гориш!
Окусићу твоју крв,
младунче човека.
Одлази.
Шта? - Уперио си..
оружје човека...
на нас.
Осрамотио си чопор.
Мене си осрамотио...
Одлази.
Баги...
Здраво, мали брате.
Знао сам да ћеш доћи.
Знао сам да ћеш ме спасити.
Могли...
Нисам дошао да те спасим.
Дошао сам ти рећи да останеш.
Шта?
Мораш остати у селу. Не смеш се враћати у џунглу.
Али џунгла је мој дом. - Више није.
Не могу остати овде.
Да, можеш. - Не могу.
Научићеш да схваташ њихове начине. Можда ти се...
свиде.
Биће све у реду, мали брате.
Откуд знаш? Ниси провео један дан ван џунгле.
Рођен сам међу људима.
Носим овратник.
Испод браде.
Живео сам у краљевској палати, у оваквом кавезу.
Храњен сам кроз отвор.
Забава за људе.
Чуо сам само приче о џунгли.
Када сам тебе пронашао...
пре много година...
Видео сам нешто у теби.
Мислио сам да могу да те научим. Мислио сам да те научим...
како да припадаш међу нама.
Да будеш као сви други.
Али сам погрешио, Могли. - Ниси погрешио.
Јесам.
Багира!
Волим те.
Био сам само још један пантер у кавезу, Могли..
Загризао сам, гребао,
провео сам читав живот борећи се.
Све док једног дана...
нисам просто престао.
Престао сам да се борим.
И добио сам њихово поверење.
Добио сам њихово поверење, мали брате.
Багира!
Не остављај ме овде.
Врати се!
Хеј!
Брзо учиш.
Више ми се свиђа моје кување.
Приметио сам твој ожиљак.
Тигар.
Изгледа као да обојица имамо истог непријатеља.
Немаш шта да се бринеш.
У реду је, није ништа.
Ево, можеш да га задржиш.
Тако можеш да ловиш.
Тако.
Здраво, брате!
Здраво, Могли.
Изгледаш другачије.
Зашто си овде? - Шир Кан.
Преузима све. Морамо да напустимо дом.
Бар ми који и даље стојимо уз Акела.
А остали?
Долазе у групама, ноћу.
Прете нам.
Наши људи.
То више није мој проблем. - Могли. - Није мој проблем.
Гурнути смо на ивицу џунгле.
И Кан неће престати да убија стоку људима. Брате...
Плашимо се шта може да нам уради.
Потребан си чопору, Могли.
Нисам им био потребан када су ме избацили.
Молим те!
Дођи кући.
Ово је сада мој дом.
Локвуде,
када ћеш убити тигра? Убио је много стоке.
Паметна звер.
Зна како да сакрије трагове.
Да ли си га икад промашио?
Само једном,
само једном.
Тигар?
Слон.
Добио сам једно од његових кљова.
Од тад никад нисам промашио плен.
Ухватићу твог тигра.
Не сумњам, ухватићу га.
Хоћу.
Прелепо...
Зар не?
Мој први албино.
А ово је
мој лични зверињак.
Не разумеш
ни реч шта говорим?
Не можемо сви бити учењаци.
Бог зна да ја нисам.
Показаћу ти ловца који је ово урадио,
ако ми помогнеш да се џунгла ратосиља од тигра.
Шир Кан нам је донео само хаос.
Акела, морамо убити тигра.
Пре бих умро
него прекршио закон џунгле.
И наши људи...
твоји пријатељи су са мном.
Али ја више нисам везан за те законе, Акела,
и ово није џунгла коју си некада познавао.
Када си био младунче,
погледао сам те у очи, и нисам видео страх.
Веровао сам тада да ћеш једног дана донети мир џунгли.
Али сада си постао човек, Могли.
Ја нисам човек.
Али нисам ни вук.
Ко ће ме пратити? - Не можемо, Могли.
Закони џунгле су свети.
Багира.
Тигар умире сутра.
Кане!
Потребни смо дечаку, Акела.
Овде сам!
Кане!
Погледај се,
користиш људску алатку за убиство.
Шта би Балу и Багира помислили?
Шта он то ради?
Ето твог ловца!
Идемо.
Знаш, и даље могу да чујем
како твоја мајка вришти,
оне ноћи кад сам јој узео живот.
Акела!
Опрости ми што сам сумњао у тебе, Могли.
Сада је твоје време.
Предводи их.
Спавај, Шир Кане.
Немој више бити љут.
Сада када више нема тигра и ловца,
Будућност је затреперила од таме...
у светлост.
Могли, човек и вук,
оба и ниједно,
дао је џунгли глас.
И докле год он посматра,
биће вечити мир.
Превео: ЈохнДохн (ЏонДон)
Preuzeto sa www.titlovi.com