www.titlovi.com
Imate 20 minuta.
Da mi uđeš u misli, je li to ono što si hteo?
Da me skroz preokreneš? Reci mi, dušo...
Halo?
Ne! Ne!
Šta se tamo dešava?
Naviru Džonova sećanja. Ima napad.
Mardžori! Dolazi ovamo! Smesta!
Senator Rokford je identifikovan kao predmet...
... istrage FBI, koja se tiče pronevere i optužbi vezanih za ucenu.
Senatore!
Potpuno i sa gnušanjem odbacujem sve i jednu insinuaciju uperenu ka meni.
Njegov branilac je obezbedio usluge Majndskejpa,
vodeće svetske memorijske detektivske agencije,
kako bi obezbedio informacije o njegovoj prošlosti i pomogao FBI u istrazi.
Memorijski detektivi, kako ih obično nazivaju
ponovo su doživeli uspon tokom zadnjih nekoliko godina
zbog sve većeg broja slučajeva rešenih pomoću tehnike posmatranja na daljinu.
Ranih sedamdesetih, Obaveštajna odbrambena agencija
otpočela je supertajne eksperimente sa ljudima koji imaju psihičke moći
radi pribavljanja informacija u savremenom ratovanju.
Naišli su na grupu ispitanika sa vančulnom percepcijom
koji su bili sposobni da pristupe sećanju drugih ljudi
i posmatraju način na koji su subjekti doživljavali sebe u prošlosti.
Nalazi memorijskih detektiva na sudu još uvek nemaju
istu težinu kao DNK dokazi
ali su se pokazali pouzdanijim od poligrafskih testova.
Priča se da je posmatranje na daljinu samo dobro smišljena prevara
ali činjenice pokazuju da posmatrači na daljinu rešavaju slučajeve
koji su godinama stajali nerešeni.
Zadnji od rešenih je ubistvo devojčice-glumice Kejt Henderson
koje je rešio memorijski detektiv Džon Vošington.
Sranje.
Halo?
Ah, halo! Dobro jutro!
Zovem u vezi oglasa za prodaju kuće.
Ne... ne... kuća više nije na prodaju. Oprostite.
Pa... agencijski popis kaže da je oglas još uvek aktivan.
Da, znam da je još uvek na spisku agencije, ali je ne prodajemo, u redu?
Traumatična sećanja samog gospodina Vošingtona
utapala su se u sećanja njegovog klijenta
što je uticalo na njegovu sposobnost da ostane usredsređen tokom seansi.
I hvala vam.
Čini se kao da senator Rokford polaže celokupnu svoju političku karijeru na Majndskejp,
vodeću agenciju za memorijsku detekciju u svetu.
Glasine da je program Majndskejp opasan su neosnovane.
Džon je ovde.
Džone... kako si?
Super sam.
Još uvek uzimaš lekove?
Ne, s tim je gotovo.
Pa, imaš sreću da je moždani udar bio blag.
Mogao si sada da sve učiš od početka.
Istina.
Da?
Uh... ne, hvala.
Fino.
Jesi li sreo nekog skoro?
Znaš, Džone, možda je vreme da se vratiš u trku.
Još nisam spreman.
Prošle su dve godine.
Trebalo bi da se oslobodiš toga što se desilo s tvojom ženom.
Znaš da nisi ti kriv.
Da, pa...
O, sranje! Sranje! Oprosti.
Ah, nema veze. Ne brini!
Tako mi je žao. Ne brini o tome.
Žao mi je.
Evo... sedi. Oprosti.
Čuo sam senatora Rokforda, na TV-u,
kako priča da će verovatno angažovati memorijskog detektiva.
O, da, da. Piter Lundgren već radi na slučaju.
Rokford je angažovao njega? Lundgrena?
Ma daj! Bio sam bolji od njega i kad mi je najgore išlo!
Da, ali talenti poput tvog moraju da se koriste.
Već si mesecima van igre.
A Lungrenov uspeh ovih dana je skoro stoprocentan.
Šta je?
Da budem iskren, ponestaje mi novca.
Još uvek imaš kuću na plaži?
Da.
Hajde, prodaj je.
Još uvek nisam spreman da je prodam.
Pitao sam se da li bih možda mogao da nešto uradim za Majndskejp.
Da vidiš čuda, uh...
možda imam nešto kao za tebe, zapravo savršeno za tebe.
Zove se Ana.
Oh, šališ se.
Zaboravi na ime, u redu?
Bila je moj pacijent kada je bila mala.
Veoma posebna devojčica,
sada je tinejdžerka, ali ne verujem da... da doktor može da pomogne.
Možda posmatrač može.
Pa, u čemu je njen problem?
Štrajkuje glađu. Sve što treba da uradiš je da je nateraš da jede.
Samo reci roditeljima da sakriju modne časopise.
Džone...
Znaš, možda bi mogao da na brzinu zaradiš, ako ne želiš da prodaš kuću na plaži.
Zdravo, Džone, baš mi je drago što si se vratio u sedlo.
Ana još uvek odbija da jede, pokušavam da ih pritisnem...
da je puste da izađe iz kuće.
Veoma je krhka, pa budi oprezan.
Pokušaj da nađeš traumu koju će lečiti njen terapeut... Zdravo.
Puno vam hvala što ste uzeli Anin slučaj.
Ja sam Mišel. Džon.
Ovo je Anin očuh, Robert.
Sebastijan vas puno hvali.
Još kao beba, Ana je bila neobična.
Nije uzvraćala osmeh kada joj se smešite, ali nije ni puno plakala.
Rekla bih da je bila neobično fokusirana za jedno dete, uvek smirena.
Posmatrala je stvari kao da već zna čemu služe.
Kasnije smo je, naravno, vodili kod specijaliste, i ispostavilo se da joj je IQ daleko iznad proseka.
Kada je zadnji put jela?
Prestala je sa jelom pre nedelju dana.
Uzima vitamine i pije vodu, ali ništa više od toga.
Po mom mišljenju, trebalo bi da bude... negde gde mogu da je adekvatno neguju.
Sigurna sam da Ana i ovde može da ozdravi.
G-dine Vošington, ovaj... kao što i sami možete da vidite...
ovo je slučaj koji zahteva izuzetnu diskreciju.
Potrebno mi je da potpišete obavezu o neotkrivanju informacija
kako ništa otkriveno u Aninim sećanjima ne bi otišlo dalje od Mišel i mene.
Naravno.
Ana je tako posebna, tako talentovana, tako...
Nadarena.
Da, nadarena.
Mislim da za to ima boljih izraza.
Kao na primer?
Rekao bih opsednuta.
Šta se desilo s Aninim pravim ocem?
Umro je... dok sam bila u drugom stanju.
O, žao mi je.
Slaže li se Ana sa Robertom?
U poslednje vreme ne najbolje... ali se on uvek trudio da bude najbolji prema njoj.
Shvatam. Ovuda.
Postoji li naročit razlog zbog kojeg Ana odbija da jede?
Želi natrag u školu, ali to nije moguće.
Sigurna sam da vam je Sebastijan ispričao kako se isekla.
Morali smo da sklonimo sve oštre objekte iz njene sobe.
Treba da je zaštitimo.
Od čega?
Da je zaštitimo od nje same.
Dušo. Ovo je Džon,
gospodin za koga sam govorila da će doći u posetu.
Zar ne kasniš na sastanak lečenih alkoholičara, mama?
Mogu li da sednem? Mogu li da sednem?
Da li zameraš? Da li zameraš?
Sigurno nećemo pogoditi sledeću, tako da možete da se raskomotite.
To ti je jako dobar trik.
Čemu služi metronom?
Volim ritam kada crtam. Smiruje me.
Bolje?
Mnogo.
Ana, znaš li šta je katabolizam?
Ako ne jedeš, otkazaće ti organi.
Džone, znate li šta je "prana"?
Reč je iz sanskrita, znači životnu vitalnost.
U Indiji postoje jogini koji retko jedu.
Dobijaju svu neophodnu energiju, ili "pranu", iz vazduha i od sunca.
Je li to ono što ti radiš?
Jeste li vi lekar?
Ne, ali svejedno moram da ti postavim neka pitanja.
Voleo bih da mi kažeš koji izraz vidiš?
Šta ja imam za uzvrat što vam omogućavam da zaradite Robertov novac?
Pa, možda bi mogla da sebe bolje upoznaš.
Šta vidiš?
Zlo.
Šalim se.
To je izraz sreće, možda i blagonaklonosti.
A ovaj?
Taj je tip besan.
Aha.
A ona?
Mislim da joj muž kasni, i da se pita gde je.
Brine se da nije sa nekom drugom, ali joj istovremeno i prija slobodno vreme
pošto je tip gubitnik.
Tako je.
Ispričaću ti priču
a onda ću ti postaviti pitanje. Važi?
Ima jedna devojka, otprilike tvojih godina, na sahrani svoje majke.
Na sahrani vidi tipa koga nikad ranije nije videla.
Na trenutak se sretne s njim.
Pomisli kako je tip sjajan. On je sve što je ikada želela.
Na licu mesta se zaljubi u njega.
U gužvi na sahrani se odvoji od njega
pre nego što je imala priliku da mu traži broj telefona.
Dva dana kasnije, devojka ubije svoju sestru.
Šta je njen motiv za ubistvo sestre?
Njen motiv je što želi da se ponovo sretne s tipom.
Jesam li u pravu?
Molim? O, ne postoji pravi odgovor.
Zavisi od toga šta očekuješ.
Zašto?
Pokušavate da utvrdite razmišljam li kao sociopata.
Sociopate ponekad imaju problem da protumače izraz lica.
U drugom testu sam vam dala odgovor koji ste očekivali,
ali je stvar u tome što ta priča ima poremećeno okruženje.
Logičniji ishod bi bio da devojka ubije svog oca.
Zašto?
Ako devojka ne poznaje čoveka, nije verovatno da ga sestra poznaje.
A tog tipa je srela na majčinoj sahrani
tako da ima više smisla da ubije oca.
Postojala bi veća verovatnoća
da će misteriozni zavodnik doći na očevu sahranu.
To je verovatno tačno.
Nisam sociopata, samo sam dovoljno pametna da mogu da razmišljam poput pomenutog.
Mogu li da vidim šta crtaš?
Ako niste doktor, šta ste?
Vodim ljude kroz sećanja.
Pod nadzorom je sve vreme?
Neprekidno.
Ako vam treba nešto dok ste ovde, pitajte mene ili Ralfa, oboje pazimo Anu.
Ja sam Džon.
O, ja sam Džudit... ovo je moj broj.
Nazovite me ako ne možete da stignete na sesiju.
Hoću.
Bio si u pravu u vezi nje, jako je pametna.
Posebno dete, s puno problema.
Šta misliš da su uzroci problema?
Depresija, bipolarni poremećaj sa duboko usađenom narcisoidnošću.
Potreban mi je pristup njenom dosijeu da bih znao na koja sećanja da ciljam.
Roditelji ne žele da daju pun pristup.
Šta? Zašto? Potpisao sam sporazum!
Često je menjala internatske škole, bilo je nekih incidenata,
ali nema potrebe da se baviš time.
Pusti da te ona vodi, razumeš?
Mislim... neka sećanja u kojima su roditelji zasrali.
Kao što znaš, obično, dramatično iskustvo samog čina odlaska u sećanja
pogađa ljude, daje im perspektivu u odnosu na sadašnji život,
čini da prestanu da se prežderavaju, da puše... štagod.
Nateraj je da jede. Prosto.
Hoću li znati da sam u sećanju?
Trebalo bi da osećaš kao da se po prvi put dešava,
ali će biti drugačije od originalnog događaja.
To je zato što tvoja podsvest zna da si već bila tamo.
Takođe,
moje prisustvo tamo čini stvari drugačijim.
Oprema služi da bi se snimila sesija.
Sve vreme ću te posmatrati.
Ako se bilo šta dogodi, mogu te trenutno vratiti. U redu?
Možda ćeš me videti u daljini, ali nećeš znati da sam to ja.
Ako sam pored tebe, nećeš uopšte moći da me vidiš
ukoliko te ne pozovem.
Razumeš li?
Da.
Molim te stavi ovo u uši.
U šumu se krije ton.
Taj ton omogućava mozgu da pređe u teta stanje.
Možemo li da upotrebimo i moj metronom?
Uh... naravno.
Kuda idemo?
Fokusiraj se na svoje prvo sećanje.
Što dalje u prošlost odemo, to bolje.
Daj mi ruke.
Opusti se.
Misli na to prvo sećanje.
Na početku će ti sećanja biti zbrkana, ali je to u redu.
Kada budeš spremna
zatvori oči.
Hajde da počnemo...
sada.
Sviđa mi se što si ovde s nama...
Svi znamo da voliš devojke...
Za ime Božije, ona je samo dete!
Odgovorni smo!
Pustite me napolje!
Mora biti institucionalizovana!
Ona je moja ćerka!
Koju to igru igraš, dušo?
Mogu li da se igram s tobom?
Moraš da budeš tih.
Šta si sad smislila?
Mami danas nije dobro.
Ne možeš to da uradiš! Ne možeš tek tako...
Moramo da mislimo na Anu. Na Anu je fokusirana pažnja.
Zar misliš da ne mislim na nju?
Imamo odgovornost! Mi nismo odgovarajući ljudi!
Ovo nije mesto za nju, Mišel!
Ovamo, mlada damo! Tata! Spusti me!
Pustiću te da izađeš kada shvatiš da nije u redu špijunirati ljude.
Za ime Božije, ona je samo dete!
Ona je drugačija, Mišel.
Nije kao druga deca, mora da bude u instituciji.
Zašto onda nije ovde? Ovde sam ostavila.
Ona je moja ćerka.
Pokušala je da te ubode, pobogu!
Mama!
I idemo nazad... sada.
Au.
Jesi li dobro?
Bili ste tamo?
Bio sam pokraj tebe.
Jezivo.
Možemo li još?
Sledeći put.
Od roditelja se očekuje da budu emocionalno osakaćeni retardi zaokupljeni sobom.
Jeste li videli otvarač za pisma?
Jesam.
Možda biste trebali da tražite poremećaje ličnosti u mom očuhu.
Da li zbog njega štrajkuješ glađu?
Oženjeni ste?
Bio sam.
Kako se zvala?
Isto kao i ti.
Već mi se sviđa.
Pokažite mi sliku.
Više je ne nosim.
Hajde, Džone.
Tip poput vas uvek nosi sliku u novčaniku.
Pokazaću ti sliku
ako pristaneš da nešto pojedeš.
Hoćeš da je vidiš?
Od tebe zavisi.
Robert očajnički želi da me zaključaju.
Nešto kao LSD u hrani bi učinilo da se ludački ponašam.
Onda, hajde da zajedno otkačimo.
Ako počnem da haluciniram, tražićete test na drogu
pre nego što me zaključaju u tapaciranu sobu, važi?
Kunem se.
Hajde da jedemo.
Lepa je.
Jedi polako, tako da ti ne pozli.
Zašto želite da vidite ovaj antički otvarač za pisma?
Želim da potvrdim sećanje, kako bih bio siguran.
Slučajno sam je porezala.
To me je uvek proganjalo.
Je li vam suprug ovde? Aha.
Mogu li da razgovaram sa oboma?
Zašto?
Ana je upravo počela da jede.
Onda, doći čete sutra u sedam da proslavimo?
U redu, hoću li doći po vas?
Naravno, zašto da ne.
Samo jedno piće.
Sviđa vam se što ste medicinska sestra?
Volim da pomažem ljudima.
Ozbiljno shvatate svoj posao, zar ne?
Pa, ako ne možeš da radiš ono što voliš, onda se potrudi da voliš ono što radiš.
Tako kažu?
Ako tako kažu, potpuno je tačno.
Mislim da vam super ide sa Anom.
Hvala na poverenju.
Ponekad mislim da neću moći da joj pomognem.
Zašto?
Moja žena i ja smo imali dečaka
koji je umro par meseci po rođenju.
Moja žena je stalno želela da se vrati u vreme kada je bio živ,
a onda je došlo vreme
kada je samo u sećanju bila srećna.
Postala je opsednuta.
Odbio sam da je ponovo vodim u prošlost.
To je uništilo, postala je depresivna i izgubio sam je.
Nisam mogao da joj pomognem.
Pokušao sam da je zadržim u kući, ali ne možete nokoga zaključati
samo zbog svojih sopstvenih strahova.
Lepo sam se provela.
I ja sam.
Nadam se da nisam previše pričao. O, jeste,
ali sam uživala.
Hvala.
Onda, nećete ni pokušati da se popnete, kako bih mogla da kažem "ne"?
Ovaj...
Moram da idem.
Sretno.
Nisi ti kriv, Džone!
Kažem ti, Sebastijane, video sam je sinoć.
To je nemoguće.
Ona je pod ključem, i nikad neće izaći iz svoje sobe.
Znam, ali znam i šta sam video.
Znaš li, Džone? Je li sve u redu?
Sve je u redu.
Možda i imamo, pošto postoje mrtvi uglovi.
Šta se desilo?
Ana je gurnula Džudit niz stepenice.
Džudit je u bolnici sa višestrukim prelomima.
Pogledajte ovo.
O Bože!
Ne postoji drugi ugao na vrhu stepeništa?
Mrtvi ugao.
U ponedeljak ćemo Anu smestiti u instituciju
koja može adekvatno da se pozabavi njenim potrebama.
Srećom, kao prijatelj porodice, Džudit neće podneti optužbu.
Nisam to uradila, Džone.
Zašto bi onda Džudit rekla da jesi?
Džudit se uvek krišom vrati kasno noću.
Mama je onesvešćena od pilula za spavanje, i tada vode ljubav.
Ko? Robert i Džudit?
On uvek spava sa poslugom koja dobro izgleda.
Pitajte Džejmi.
Mislim, videli ste šta je radila sa Robertom u biblioteci.
Ne verujem ti.
Kada je prvi put došla, Džudit je probala da se sprijatelji samnom.
I sva je bila u fazonu "nemam sreće s muškarcima".
E pa, moj očuh je odmah prešao na stvar.
Znate, možda... možda su se posvađali, postalo je nasilno,
i sada pokušavaju da sve svale na bolesnu devojku.
A možda je Robert gurnuo hladne glave, znate?
Samo je čekao da se desi tako nešto pa da me zaključaju.
Ma hajde, Ana.
Otvorite oči, Džone!
Porodica moje majke je među najbogatijima u Americi.
Robert živi od tankog džeparca.
Ako umrem, sav novac ide u dobrotvorni fond, a on dobija nularicu.
Ali ako me smeste u instituciju...
Ja dobijam novac, ali nemam nikakva prava.
Robert kontroliše svaki peni.
Sigurna sam da Džudit to zna.
Možda se uplašio da će vam reći, i da ćete saznati za njegove tajne planove.
I siguna sam da vam je pre par trenutaka rekao da će me poslati u instituciju u ponedeljak.
Jesam li u pravu?
Molim vas, Džone, morate mi pomoći da dokažem da sam nevina.
Vi ste jedina osoba kojoj će verovati.
Ne mogu dozvoliti da me pošalju u mentalnu instituciju.
Neću to preživeti.
Znam... znam da sam drugačija, da nisam kao druge devojke,
ali to ne znači da sam ubica.
Na pamet mi i ne pada da uradim pola stvari za koje me optužuju!
Molim vas, Džone!
Pomozite mi da saznam šta se kog vraga dešava samnom.
Mislim, samo ste mi vi ostali.
Džone.
Kako se osećate?
Prilično odvojeno od svega.
Džudit, jeste li videli... da vas je Ana gurnula niz stepenice?
Jeste li došli zbog Ane ili zbog mene?
Došao sam zbog vas.
Ali moram da znam šta se dogodilo.
Sećam se da sam joj odnela hranu.
Mislila sam da sam zaključala vrata.
Zašto mi ne uđete u sećanje?
Ah... to ne funkiconiše tako.
Kako znate da to nije bio Robert?
Robert?
Džudit, znam.
Znate šta?
Znam za vas i Roberta.
Da je nasrtao na mene?
Kakogod, nije važno.
Nema ničeg između mene i Roberta.
Vidite, ja...
nadam se da će vam brzo biti bolje.
Ne mogu da verujem da bi Ana povredila Džudit.
Možete li pomoći mojoj ćerki, Džone?
Mislim da mogu, g-đo Grin.
Mogu je odvesti u traumatična sećanja, pomoći joj da shvati svoje ponašanje.
I želim da saznam istinu.
Moj suprug želi da je pošalje u ustanovu za profesionalnu negu.
Ja to ne želim, ali je on već platio troškove registracije,
i oni je očekuju tamo kroz nedelju dana.
Čim budem video dosije, znaću šta treba da tražim.
Javiću Sebastijanovom asistentu da vam ga odmah pošalje.
Kod Sebastijana je?
Videćeš zašto porodica nije želela da vidiš dosije.
Ima nezgodnih stvari, Džone.
Rekao si da je slučaj jednostavan.
I trebalo je da bude, Džone.
Možda nisi spreman da se vratiš.
Vidi... smestiće Anu u instituciju.
Da si mi ranije poslao dosije, možda sam mogao da sprečim da do ovoga dođe.
Jesi li siguran da želiš da nastaviš rad na slučaju?
Mislim da sam trenutno najbolja Anina nada.
Nazvaću te za par dana.
Ana, znaš li zašto si ovde?
Prilično je očigledno.
Možemo li bar jednog dana da pričamo o nečemu sem o meni?
Šta te je navelo da pokušaš da se ubiješ?
Crvena...
to je tako tamna, puna boja.
Naročita nijansa, teško je dobiti.
Krv... crvena je.
Prilično je lepa.
Pričaj mi o svom odnosu sa roditeljima.
Majka se više trudi, rekla bih, ali je to još uvek jako patetično.
Njeno srce je poput jedne od onih modernih ledenih skulptura koje imaju na zabavama.
Da li zaista želite da čujete odgovor? Molim te.
Moji su roditelji ludi... a ne ja.
Jesi li osećala nešto prema svom učitelju? G-dinu Tejtumu?
Škola je bila deprimirajuća. On je bio ljubazan.
Je li te slikao?
Imaš li nešto protiv da te slikam?
Da.
Kakve su bile slike?
Umetničke slike.
Kao slika Džejsona Poloka
sa krvlju poprskanim podom.
Još uvek vidim tačnu šaru kada zatvorim oči.
Želiš li da umreš, Ana?
Zar svi na kraju ne umiremo?
To je neka vrsta slobode.
Uvek postoje i drugačije slobode.
Ne ako vam nisu dopuštene.
Šta onda radiš?
Hoćeš li malo podići bradu?
Kako se osećaš kada crtaš?
Kao da ceo svet nestane.
Kao da ništa drugo nije bitno.
Evo, gotovo je.
Mogu li da vidim?
Ne još.
Mogu li da dobijem vašu torbu?
Obećajte mi da nećete gledati pre nego se vratite kući.
Obećavam.
Jesmo li sada kvit?
Možemo li da počnemo sesiju?
Da, možemo.
Mausi? Jako je opasno.
Zovem se Megan Skenlon.
Jesi li se tucala sa učiteljem?
Koga ti siliš, kučko?
Zdravo, ja sam Mausi.
Mausi? Tako se zoveš?
Tako me ljudi ovde zovu.
Zovem se Megan, Megan Skenlon.
Onda, Suzan Meriks, tvoja cimerka.
Kakva je zapravo?
Čula sam da je trenirala za Olimpijadu, a onda dobila nervni slom,
pretukla konja, ili tako nešto.
O, super! Frigidna i Mausi su ovde.
Vidi, samo zato što sam dobila zadatak da te pazim
ne znači da treba da budeš u sobi sve vreme, Frigidna.
Zovem se Ana.
Veliko A, n, a.
Van.
Odmah.
A možda nećeš da izađeš zato što želiš da gledaš kako se presvlačim.
Je li tako, Frigidna?
Šta to radiš? Ne! Ne! Ne! Molim te nemoj!
Ne! Ne! Ne! Stani!
Aparati će biti pod ključem, i mogu se uzimati samo na po jedan dan.
Hemikalije koje ćete koristiti mogu biti štetne
i svaka zloupotreba, kakva god, činiće da budete isključeni sa časova umetnosti.
Sada, ko od vas ima iskustva sa umetnošću fotografije?
Ana.
Neko je provalio u upravnikovu kuću i ukrao sav alkohol.
Znaš li ko bi to mogao biti?
Starateljko kuće, pričate sa nekim ko
jako ozbiljno doživljava štetne posledice alkohola.
Piće je đavolova posetnica.
Hej, Ana, vidi...
Jako mi je žao zbog ormara. Ja...
Ma, ne brini za to.
Neki prijatelji dolaze sutra na čaj. Želiš li da se pridružiš?
Može li i Megan da dođe?
Ko, Mausi? Ona je potpuni retard.
Da, jeste.
Kopiraš li svoje ruže sa onog žbunja tamo?
Ruže ne rastu zimi.
Ponekad se sećamo stvari onako kako želimo, a ne onako kakve su zaista bile.
Nisam ništa učinila tim devojkama, ako je to ono što nagoveštavate.
Lažna sećanja mogu delovati... ubrzano...
može im manjkati detalja.
Neće se ništa videti kroz prozor, ili satovi neće raditi.
Pa, ako u mojim sećanjima vidite da sam naročito privlačna
to je verovatno zato što i to izmišljam.
Ne bih zamišljala da mi je koža loša da znam da ste u blizini.
Hej, ne šalim se, u redu?
Mogu da prihvatim da zapravo ne znamo šta tražimo
ali tvoja sećanja moraju biti stvarna!
Moraš da budeš jako pažljiva!
Nešto vam je reklo da izmišljam svoja sećanja?
Da, video sam sat na zidu. Kazaljke se nisu micale.
Onaj u hodniku spavaonice, zar ne?
Da.
Taj sat nikad nije radio.
Tako smo zvali nastavnika fizičkog, g-dina Pirsa. "Sat". Zato što ni on nikad nije radio.S
Nikad ne izlaziš iz kuće, je li tako?
Više ne.
Imate 20 minuta.
G-dine Ortega?
Onda, šta ste vi? Nekakav terapeut?
Znate li šta je memorijski detektiv?
Neko ko uzima pare od bogatih.
E pa, to sam ja.
Je li vas Anina porodica unajmila da saznate ima li dušu?
Ovde sam da bih saznao istinu.
Ta porodica je noćna mora.
Ako preduboko zagrebete, dobro se pazite.
Sretni ste što niste dobili 20 godina za zavođenje maloletnice.
Ne kažem da nisam i ja kriv, ali ta devojka...
ta devojka je bila svuda gde bih pogledao... flertujući...
nalazeći načine da budemo sami.
Izgubio sam sve.
Posao, verenicu, slobodu,
ceo svoj jebeni život, sve zbog nje.
Anina porodica se razbacuje novcem kao konfetama.
Mogu dopreti do svakog.
Pandura, tužilaca...
Pokrili su sve loše stvari koje je Ana uradila.
Onda su mene bacili ovde zbog nečeg što nisam uradio.
Siguran sam da su zataškali i kada je probala da ubije
one tri devojke u školi te iste godine.
Ana je za sve krivila drugu devojku, Mausi,
ali niko nije mogao da dokuči ko je ona.
Ni porodica Suzan Merik nije mogla da odvuče Anu na sud.
Voleo bih da ta porodica konačno dobije ono što zaslužuje.
Suzan Merik?
Zovem se Džon Vošington. Voleo bih da vam postavim par pitanja o Ani Grin.
Jeste li pandur?
Ne, nisam pandur, g-đice Merik.
Šta? Je li umrla, ili nešto slično?
Ne... ni približno.
Samo želim da saznam šta se desilo, šta se zaista desilo na Viten Akademiji.
Mislite da je Ana odgovorna.
Naravno, bila je totalni ludak.
Tamo je bilo i puno drugih devojaka s problemima, mogao je biti bilo ko.
Sa svima sam se slagala.
Jeste li u školi imali devojku koju su zvali Mausi?
Ne... mislim da nismo.
A sad oprostite, ali moram da idem.
G-đice Merik, znam kroz šta ste prošli.
Znam da mora da je bilo izuzetno bolno.
Stvarno mi treba pomoć.
Sećate li se bilo čega vezanog za Anu što mislite da bih trebalo da znam?
Da... naravno da se sećam.
Ana stvarno ima muda. Rekla je "piće je đavolova posetnica".
Bilo je fenomenalno.
Hej, Ana, želiš li šolju?
Ne, hvala.
Sigurna si?
Da.
Volim što si ovde sa nama.
I vraćamo se... sada.
Videli ste Mausi, zar ne? Ona je to uradila.
Znači, nisi ti otrovala te devojke?
Naravno da nisam.
Tvoji otisci su bili po celom čajniku.
Zato što sam ga par puta uzela u ruke.
Zašto bih uklonila otrov a ostavila otiske na čajniku?
Da ne pominjem što bih otrov sakrila pod krevet.
Možda si previše pametna za sopstveno dobro.
Da si obrisala čajnik, to bi ukazalo na tebe.
Možda jednostavno nisi imala vremena da sakriješ otrov.
To je bila Megan, Džone.
Zašto nisi zvala policiju?
Šta, da im kažem da je Megan opsednuta, i da mi se kezila dok su me vodili?
Zašto da ne?
Zaboravili ste kako je to biti tinejdžer.
Odrasli vam govore šta da radite, i imaju mišljenje o svemu što kažete pre nego izgovorite.
Ne postoji Mausi, Ana. Šta?
Šta to govorite?
Ne postoji Megan u školi.
O, pa vi mi ne verujete? Da li mi zameraš?
Megan je došla tokom drugog semestra i otišla nakon što su mene izbacili.
Ma, ko vi dođavola mislite da sam ja?
Molim vas, Džone, recite mi!
Šta... šta mislite da sam, nekakav psihopata?
Šta? Ovo je drugi dan zaredom kako me nazivate lažljivicom.
Želim da znam zašto ste se odjednom okrenuli protiv mene!
Evo! Moj godišnjak!
Drkadžija.
Nećeš zameriti da ovo zadržim na par dana?
Što se mene tiče, spavajte s njim ispod jastuka.
Nemamo puno vremena.
Želim da do sutra razmišljaš o svim ključnim momentima u svom životu.
Možeš li, molim te?
U redu.
Džone...
Džone, zašto mi ne pomogneš?
Zašto ne želiš da mi pomogneš?
Mama!
Ko je tamo?
Ana?
Ana!
Halo?
Hej!
Stani!
Čekaj!
Mogu li negde da se osvežim?
Kupatilo je niz taj hodnik na levoj strani.
Hvala.
Šta tražite ovde?
Možda tražim tipa od sinoć.
Znate, g-dine Grin, zaista nije potrebno da me neko prati.
Jako sam se dobro raspitao o vama pre nego što ste angažovani.
Niko moj vas sada ne prati.
A sada, ako biste bili ljubazni, vaš posao u ovoj kući je na spratu.
Jako lepo, Ana.
Još ne.
Drago mi je da ste se vratili iz zemlje zombija.
Jeste li dobro, hoćete li malo vode?
Zar nisu divne? Bolje od onog što ste pre imali.
Kako si to uradila?
Samo sam preuzela s interneta.
Ne to, kako si me ostavila samog u sećanju?
Ne znam.
Odjednom sam bila ovde, ruke su nam bile odvojene, a vi ste još uvek bili tamo.
Nisam znala šta da radim.
Bili ste mi simpatični tako usnuli.
Ana, znaš li šta je transferenca?
Znam.
Onda znaš da je savršeno normalno...
Da šta? Da gajiš jaka osećanja prema svom terapeutu?
Samo sam prosto rekla da mi se dopalo da vas gledam kako spavate.
Tvoj učitelj je bio puno stariji od tebe, zloupotrebio te je.
Davao je povoda... to mesto je bilo tako deprimirajuće.
Šta je sa fotografijama?
Rekao je da su u funkciji umetnosti, i u početku su bile umetničke.
U redu si? Ne izgledaš najbolje.
Imam problem da ostanem priseban.
Posledice seansi? Halucinacije?
Da... strašne glavobolje.
Ne mogu da spavam... noćne more.
I još taj tip kojeg su unajmili da me prati...
vidim ga gde god se okrenem.
Možda su događaji učinili ovaj slučaj mnogo većim od onog na šta si bio spreman na početku.
Možda treba da tražimo od Lundgrena da preuzme.
Ne! Nikako, ne. Mogu da izađem na kraj s ovim.
Jesi li ikada lečio Anu u njihovoj kući?
Ne.
Jesi li imao razloga da posumnjaš na zlostavljanje u porodici?
Ništa sa očuhom?
Veoma neverovatno. Mislim, vidi, Robert je ugledan tip.
Ne bih išao tim putem samo vođen osećajem.
Tom Ortega mi je rekao da su mu Anini roditelji smestili...
Išao si da vidiš Toma Ortegu?
Taj ološ je snimao neprikladne fotografije Ane.
Trebalo bi da se usredsrediš na seanse, a ne da hodaš okolo i istražuješ.
Treba da budeš objektivan, Džone.
Tamo se nešto dešava iza kulisa...
Moram da saznam šta.
Moraš da imaš na umu da je ovaj posao jako veliki i jako složen
i da si postao previše lično uključen.
Šta god da je, saznaću istinu.
Znaš li gde želiš da ideš?
Pregledala sam sve slike i jedna od njih je učinila da nešto osetim.
Nemoj mi reći.
Nemoj kvariti sećanje, samo idi tamo.
Kada budeš spremna, zatvori oči.
Hajde da počnemo... sada.
Roditelji su mi ga doveli. Koga?
Ne sećam se imena.
Šta to radiš tamo, Ana?
Dođi ovamo... bliže meni.
Dođi ovamo, dušo.
Nemoj se plašiti.
Neću te povrediti.
I vraćamo se... sada.
Ana?
Ana, čuješ li me?
U redu si, onesvestila si se.
Šta se desilo?
Donesite malo vode. U redu je.
Da, naravno.
Uzmi ovo.
Šta je to?
Komadić jednog od sedativa tvoje majke. Pomoći će ti da zaspiš.
Pa, šta se sada dešava?
Sada će ti biti bolje.
Ovo je ključ kuće u kojoj su živeli moji roditelji kada sam rođena.
Tamo sam se uvek osećala bezbedno.
Toliko su puta u mom životu ljudi bili neljubazni.
Ne mogu vam dovoljno zahvaliti, Džone.
Hoćete li ovo uvek čuvati uz sebe?
Ako znam da je ovo sa vama, onda znam da postoji bar neko
ko je na mojoj strani.
Možda neću otići u instituciju,
ali se još uvek osećam kao u zamci.
Naravno.
Hej! Hej!
Džone? Šta radiš ovde?
Trebalo je da nazoveš, imam goste na večeri.
Zašto, Sebastijane?
Pobogu! Bila je samo dete!
Šta se dešava? Jesi li pio?
Ovo je bilo u Aninom sećanju.
Jesi li bio u mojoj kancelariji?
Video sam te s njom, u biblioteci, u jednom od njenih sećanja.
O, možda sam bio tamo jednom, zaboravio sam!
O čemu se ovde radi?
Rekao si da je nikad nisi lečio kod kuće, ali bio si tamo!
Da li ti to pokušavaš da kažeš da sam joj nešto uradio?
Dobro razmisli, Džone.
Zašto bih ti tražio da uzmeš slučaj da sam ja za nešto kriv?
Prvo razmisli za šta me optužuješ
a onda razmisli o tome koga optužuješ.
Želeli su da unajme Pitera Lundgrena.
Doveo si mene zato što sam bio deprimiran i slab
i bilo je lako manipulisati mnome. Zar ne?
I nisi hteo da dozvoliš da vidim taj dosije dok apsolutno nisi morao.
Rekao si mi da oni ne žele da ga vidim, a sve vreme je bio kod tebe!
Nikad ti nisam rekao da nije kod mene!
Rekao sam da porodica želi privatnost.
A šta je bilo neki dan? A? Želeo si da odustanem od slučaja.
Rekao sam to zato...
Hajde... znam šta nisi želeo da saznam.
Rekao sam to zato što sam bio zabrinut za tebe!
Ma hajde, Džone!
Pio si. Danima imaš halucinacije.
Ponovo me ignorišete, ujače Sebastijane.
Zdravo, dušo.
Izvini. Džone...
Da više nikad nisi prišao blizu Ani! Jesi li čuo!
Džone!
Zbog Anine prerane naglašene seksualizacije
ona ima potrebu za kontrolom
koja se manifestuje kroz ceo niz poremećaja.
Ona pokazuje znatne poteškoće
u formiranju i održavanju dugoročnih odnosa s drugima.
U suštini, sagradila je oko sebe zaštitnu ljušturu...
Sviđa li vam se? ...koja drži po strani kako bol...
... tako i sve ostalo. Super je.
Ona sa svetom komunicira sasvim drugačije nego što to mi činimo.
Smeštanje u instituciju je najgora od svih mogućih stvari koje možete učiniti.
Puno vam hvala, g-dine Vošington.
Sretno.
Nisi ti kriv, Džone.
Ta osoba... oni su lagali o svemu.
ali samo zato što su laži šokantne i što privlače puno pažnje...
nije dovoljno da ih učini istinom.
Za nas je bilo veoma važno
da proverimo i da preispitamo činjenice
do tačke gde je bilo jasno da sam nevin.
I kada smo dokazali da sam nevin, vratili smo se na taj dokaz
ponovo, i ponovo, i iz različitih uglova
jer je tek onda bilo moguće da zapravo vidimo istinu.
Ima li pitanja?
Kako je to biti imenovan?
To je dobro pitanje...
i želim da zahvalim biračima...
Samo sam preuzela s interneta.
Zar nisu divne? Bolje od onoga što ste imali.
Halo? Možete li da dođete?
Moram da vas vidim, Džone.
Ana, gledaj, moram da razgovaram...
Pre nego što bude kasno!
Desilo se nešto užasno i moram da...
Šta? Halo?
Halo?
Dobili ste rezidenciju Grinovih.
Molim vas ostavite poruku i javićemo vam se čim uzmognemo.
Halo?
Ana? Džone.
Hej!
Otvori vrata!
Džone, neko je u kući!
Sranje!
Mama? Mama?
Halo?
Št-- hitno--
Halo, čujete li me?
Sranje.
Ne želim da umrem!
Hej! Hej! Otvori prokleta vrata!
911, šta je vaš hitan slučaj?
Nalazim se u Bejsajdu, 1103.
Imam provalnika, i ozbiljan napad.
U redu, tako je.
Već imamo više jedinica upućenih na tu adresu, gospodine.
Ana!
Čekaj!
Ana!
Džone.
Ana! Jesi li u redu? Jesi li povređena?
Vidi, prate nas...
ali je policija ovde. Ostani samnom i bićeš bezbedna. U redu?
Žao mi je.
Šta?
Tamo ima nečeg!
Hej! Hej!
Ovamo!
Hej! Stani! Stani!
Hej! Neko je provalio u kuću Grinovih!
Policija! Siguran s...
Ostani gde si! Ostani tu gde si!
Ruke u vis, g-dine Vošington! Ruke u vis, g-dine Vošington!
Osumnjičeni ste za ubistvo, gospodine Vošington.
Pronašli smo stotine slika maloletnih devojčica
u vašem kompjuteru.
Smestila mi je.
Šesnaestogodišnjakinja.
Vidite. Znamo da su roditelji stalno pretili da će je poslati u instituciju
a da se vi... kategorički niste slagali s tim.
Kako ja gledam na stvari, previše ste se zbližili s njom.
Drogirali ste roditelje kako biste mogli da je odvedete
ali ona nije htela da pođe tako da ste na kraju uradili nešto što niste znali da ste u stanju.
Roditelji su u redu?
Da... pronašli smo majčine tablete za spavanje u kuhinji, Džone.
I mogu da se kladim da su vaši otisci svuda po bočici.
Pronašli smo i otvarač za pisma, prekriven krvlju,
u šumi, tamo gde ste bili.
Mogu da objasnim svaki dokaz koji mislite da imate.
Pažljivo pregledamo trake na kojima se vidi kako jurite za Anom.
Očito ste onesposobili jedan broj kamera
a onda isključili struju da zavarate trag.
Bio sam zaključan u prostoriji za nadzor!
Je li vam ovo poznato?
Ana mi je to dala.
To je ključ prostorije za nadzor.
Uspaničili ste se, trebao vam je alibi,
pa ste oštetili vrata sa unutrašnje strane,
ali ste zaboravili da imate ključ u džepu.
Uradite pravu stvar, Džone
i recite mi šta ste uradili sa devojkom.
Otišao sam do kuće, tražio sam je.
I zaključali su vas u prostoriju za nadzor.
Upravo tako. I dok sam izašao, bilo je prekasno.
U hodniku je bilo krvi na podu, pratio sam trag do šume!
I tako vam je krv dospela na cipele? Da.
Tako što ste pratili krv 16-godišnje devojčice u gustu šumu.
Da, a ona se... pojavila niotkuda.
Uhvatila me za ruke, na rukama mi je bilo krvi.
Pobegla je.
Je li to bilo pre ili nakon što je mobilnim zvala 911
vrišteći i plačući kako jurite za njom kroz kuću i pokušavate da je ubijete?
Imamo dovoljno dokaza da vas osudimo.
Još je neko bio tamo.
Umrećete u zatvoru.
I vraćamo se... sada.
Kraj pokreta, kraj pokreta!
U redu, to je to.
Posetili smo zajedno sva potrebna sećanja
kroz svaki aspekt tvog učešća u Aninom slučaju.
Trebalo je da shvatim šta radi.
Nisi ti kriv, Džone.
Ana je mogla da proučava naše protokole tokom tvojih poseta
i vremenom je ojačala dovoljno da kontroliše i manipuliše sesijama.
Čak je uspela da provali da voda okida sećanja na samoubistvo tvoje žene.
Bilo joj je potrebno da ti budeš odgovoran za njenu smrt.
Da je samo pobegla, roditelji bi prosto nastavili da je traže.
Jesi li išta našao?
Predaću naše sesije sudiji
posebno naglašavajući vreme koje si proveo zaključan u sobi za nadzor
i kada si sa njom razgovarao u šumi,
ali, kao što znaš, naše sesije još uvek nemaju istu težinu
kao svedočenje očevidaca u sudnici.
Jedini neoborivi dokaz koji bi mogao da pružiš je da dokažeš da je Ana još živa,
ali je to nešto što je van mojih sposobnosti.
Gospodine Lundgren?
Jako mi je žao.
Ne znam kako me je naterala da joj verujem.
Potpuno me obmanula.
Sve je u redu, Džone.
Bio si pod velikim pritiskom u poslednje vreme.
Hvala ti.
Sudija će svakako razmotriti Piterovo svedočenje
ali pošto obojica radite za Majndskejp
postoje neke pravne stvari koje moramo da rešimo, a to traži vremena.
Znam.
Sad... što se pre rešiš kuće, to bolje.-
Uskoro će biti odobrena kaucija.
Ne brini, Džone, nisi sam.
Učiniću sve što je u mojoj moći da se iz ovoga izvučeš.
I želite da pošaljete samo jednu ružu?
Jednu ružu... i ovu fotografiju.
Hoćete li biti ljubazni da uklonite svo trnje pre nego što je pošaljete?
Svakako, da.
Smešna stvar, kada je sećanje u pitanju
je što mu se ne može u potpunosti verovati.
A opet, na kraju, ono je jedina istina koju imamo.
I ma koliko to bilo bolno, morate pogledati istinu
zato što ponekad
to može biti jedino što vas može spasiti.
To je jedina stvar
koja vas može osloboditi.
Pomislio sam kako bih
probao da se popnem kako bi mogla da kažeš ne.
Uđi.
Oči, uši i prste pozajmio MidnightCaller
Preuzeto sa www.titlovi.com