320 kilometer væk fra alt, på jagt efter Atlantis.
Med James Cameron om bord virkede alt muligt.
Lad os være meget grundige.
Nu skal jeg bare finde en by, som de fleste siger, ikke eksisterer.
For mange blindgyder.
Jeg må finde en måde at forbinde det hele på.
Det ligner en båd. Er det et skrog, så er båden under vand.
Politiefterforskere følger pengene. Arkæologer følger stenene.
Det skøre er, at det er det samme igen og igen.
Jeg er på sporet af noget stort.
Et par uger tidligere
Så er vi klar. Action!
Fremtiden har altid fascineret mig. Træd et halvt skridt tilbage.
Men jeg elsker også at forestille mig gamle verdener.
Nærm dig langsomt og kig gennem det andet vindue, når du går forbi.
I high school jeg var fascineret af egypterne, romerne og Atlantis.
Bag denne myte eller lignelse -
- må der gemme sig noget historisk.
Cut!
Godt at se dig. Hvor er det fedt.
Det er bare mit job.
Skal vi gøre det? Skal vi finde Atlantis?
Jeg har en båd, dykkere, ROV og et team.
Jeg må bare med på det skib. Jeg er altid med på skibet.
Det ved jeg.
Jeg vil nødig trække dig væk herfra, men vi må lægge en plan.
Maria? Kan du sige, der er frokost? Lad os se på nogle kort.
Alt, hvad vi ved om dette emne, kommer fra filosoffen Platon -
- der skrev om det for 2400 år siden.
I Platons historie herskede atlanterne over et aggressivt rige -
- der strakte sig fra Atlanterhavet hele vejen til det østlige Middelhav.
Deres hovedstad Atlantis var en havn.
En unik by, der bestod af tre ringe med land og vand.
I midten lå et tempel til havguden Poseidon -
- hvor atlanterne ofrede tyre.
Der var utrolige broer og kanaler, som forbandt voldgravene -
- og en central, bred kanal, som forbandt templet med havet.
Det hele gik under på et enkelt døgn -
- da jordskælv og tsunamier ødelagde byen -
- og dækkede den med vand og mudder.
Men hvor er den?
- Okay. Hvor skal vi tage hen først? - Et billede af rejsen.
Her er Platon. I Athen. Han taler om en civilisation -
- som, med hans ord, strakte sig over hele regionen.
Så de er søfarere.
De kommer fra det vestlige Middelhav.
- De kan være hvor som helst. - Hvad er min mission?
Undersøg nye hypoteser. Undersøg dem, der appellerer til folk.
Lad os være meget grundige.
Jeg leder efter tegn -
- på en civilisation, der dominerede Middelhavet helt til Atlanterhavet.
Måske kan det føre os til den legendariske moderby Atlantis.
- Det er noget af en rejse. - Du skal nok være meget på havet.
- Du er bådfyren. Jeg bliver søsyg. - Du kan jo flyve.
Men hvis du sejler, så tænker du som dem og får afstandene med.
Så oplever du, hvad en handelskultur er.
- Første stop? - Jeg er vild med minoerne.
Minoerne var et søfarende folk. En af datidens største civilisationer -
- på Kreta og Thera 1100 år før Platon. En by forsvandt på en nat.
- Santorini. - Ja, nemlig.
Lad os få Charlie med i projektet. Han skrev en bog om Atlantis.
- Charlie. - Charlie. Tag Charlie med.
Et par dage senere, ved hjælp af søsygepiller -
- sejlede jeg ud på Middelhavet mod den græske ø Santorini.
SANTORINI, GRÆKENLAND
For 3500 år siden så denne ø meget anderledes ud.
Den var rund med en åbning ud mod havet.
Meget lig Platons beskrivelse af Atlantis.
Dengang holdt den store minoiske civilisation til her.
Men alt ændrede sig i 1550 f.Kr. -
- da vulkanen midt på øen gik i et altødelæggende udbrud.
Beskriver Platon Santorini, når han skriver om Atlantis?
For at svare på det mødes jeg med Charles Pellegrino.
Nej, det skete nok efter udbruddet.
Ved hjælp af droner undersøger Pellegrino askelag -
- i vulkanens munding, som han sejler i.
Kan vi komme tættere på det oprindelige lag?
Han genskaber de begivenheder, der fik vulkanen til at kollapse.
Bag mig er en af verdens største calderaer.
Inden udbruddet var der et bjerg her -
- som var cirka 1,5 kilometer højt. Det er helt væk.
I hele menneskehedens historie -
- var det her nok det største vulkanudbrud.
Vi taler om en kraft på størrelse med over en million atombomber -
- som detonerer lige bag mig.
Udbruddet varede i flere dage.
En stenmasse næsten svarende til Mount Everest -
- blev slynget ud i atmosfæren.
Himlen var sort i dagevis, og store områder blev ramt af en vinter -
- som varede i to hele år.
Udbruddet og jordskælvene skabte en kæmpetsunami -
- som var 250 meter høj -
- og ødelagde Kretas, Egyptens og Tyrkiets kyster.
På Kretas nordlige kyst ødelagde tsunamien minoiske kystbyer -
- og udslettede deres enorme flåde.
Askeskyen, der blev spredt af eksplosionen, var så varm -
- at folk, der stod på Kretas kyster, blev opløst, da skyen ramte dem.
Egyptiske skrifter fra den tid beskriver en enorm trykbølge -
- som ødelagde huse, templer og dele af pyramiderne.
Udbruddet var så stort -
- at der ikke er nogen mulighed for, at datidens civilisationer -
- især i Middelhavet, kunne have undgået at nævne det -
- i deres fortalte og nedskrevne historie.
Var udbruddet den altødelæggende hændelse i Platons historie?
Er minoerne de forsvundne atlanter?
Jeg rejser med Charlie til den sidste minoiske udgravning på øen.
Den minoiske by Akrotiri.
Den passer til Platons beskrivelse af en meget avanceret civilisation.
Det er utroligt, at vi går ved siden af bygninger -
- som er tre etager høje og 3500-3600 år gamle.
Gaderne er ikke så smalle. Der er åbent. Åbne vinduer.
Folks hjem er ret ens. Så det er et egalitært samfund.
Disse bygninger er bygget til at kunne modstå jordskælv.
Påstår du, at de bygger huse, der skal kunne modstå jordskælv?
Det minder om nogle af de huse, man begyndte at bygge i Japan og USA -
- i 1900-tallet.
Selv om husene er fantastiske, så er det bedste nedenunder dem.
Toiletterne og kloakkerne, der går gennem bygningerne.
Det er en teknik, vi først så igen kortvarigt i romertiden -
- men derefter så vi dem ikke igen indtil for 200-300 år siden.
Under den amerikanske revolution i Philadelphia og på slottet i Paris -
- var toiletterne trappeopgange og selve gaderne.
Man kunne lugte Paris og Philadelphia på lang afstand.
Men for 3600 år siden havde disse mennesker avanceret teknologi -
- og skylletoiletter. For 3600 år siden!
Vi har akvædukter, hygiejne, et åbent og egalitært samfund.
- Og det hele forsvinder på en nat. - Ja.
Er det her Atlantis?
Jeg mener, at det her, med 99 procents sandsynlighed -
- er en del af det, Platon skrev om i sin historie om Atlantis.
De var en avanceret civilisation, som forsvandt i en naturkatastrofe.
Men er det nok til at påstå, at de var atlanterne?
Jeg er ikke sikker, så jeg kontakter chefen.
Hvorfor ringer du? Savner du mig allerede? Er der noget galt?
- Er båden sunket? - Nej, der er ikke noget galt.
Jeg var med Charlie på Santorini.
Det er meget overbevisende. Det var højteknologisk og forsvandt hurtigt.
Men Platon sagde, at de kom vestfra og var aggressive.
Minoerne kom østfra og var fredelige.
En anden ting, der går mig på, selv om Santorini er en del af historien -
- er, at Platon aldrig nævner vulkanen, kun tsunamier og mudder.
Nu nærmer vi os kernen i vores mission.
Er der kun ét sted? For du ved, hvad jeg mener.
Jeg mener, at det er science-fiction. At det er en moralsk lignelse.
Han trækker på ting fra deres samlede historie.
Han stykker det sammen. Han opbygger en verden.
Jeg er ikke enig. Platon havde sikkert et formål med det -
- men han stykkede ikke bare ting sammen.
Han taler om en civilisation, og den må have et udgangspunkt.
- Jeg tror, at der er et Atlantis. - Så lad os finde det.
Der er Malta og Sardinien. Jeg vil rejse vestpå.
Så tag vestpå, unge mand.
Jeg sejler nu vestpå fra Santorini til næste kandidat:
Øen Malta.
Som mange andre mener kaptajn Peter fra Malta -
- at hans hjemland er Atlantis.
Han deler sin teori med mit team.
Vi undersøger, om Malta er Atlantis. Men så skulle Malta være større.
Malta var uden tvivl meget større for ikke så længe siden.
Hvis vi bruger det her bord som eksempel og lægger Malta der -
- og udvider Malta ved at slå bordet helt ud -
- så får man et billede af, hvor stort landet kan have været.
Hvis man kigger på de maltesiske øer -
- så er der områder, hvor man kan se bunden. Der er en højderyg her.
Her er dybden helt ned til ni meter.
Du mener, at området her engang lå over vandet.
Uden tvivl. Der må være sket en katastrofe.
Pludselig ...
Utroligt.
Jeg må tage et billede til mine børn.
Det er magisk.
De fører os til Atlantis.
Vi går i havn på Gozo, en af Maltas fem øer.
Peter viser mig klipperne med det samme.
Han vil vise mig flere beviser på, at Malta engang var meget større.
Han begynder med mystiske spor, som går på kryds og tværs af øen.
De er meget imponerende. Fortæl mig, hvad det er, vi ser.
Som du kan se, er det menneskeskabte furer.
De lagde store, runde sten i furerne.
- Her? - Ja.
Så lagde de store sten oven på de små sten -
- og skubbede de store sten, som de byggede templerne af.
Det er imponerende. Jeg troede, at vi talte om små ridser i stenene.
Men man kan se, hvor dybe de er, hvis man går ud til klippen.
De må have haft et formål. Det er bevis for, at der var noget der.
Det er sandsynligt, at der var en stor civilisation -
- som boede på en større ø dengang.
For 6000 år siden -
- blev furerne tilsyneladende brugt til at bygge megalitiske bygninger.
Den ældste del af denne bygning er fra år 2600 f.Kr.
Så det er en af de ældste menneskeskabte bygninger i verden.
Vi tror, at disse steders hovedfunktion var hellig.
Den avancerede arkitektur på en ø, som har været delvist under vand -
- stemmer overens med Platons beskrivelse af Atlantis.
Nu skal jeg se en endnu ældre bygning -
- for at lære mere om folket, der byggede disse stenaldertempler.
Det er utroligt, at de byggede det uden hjul, metalværktøj eller cement.
Vi har fundet runde sten, som kan have transporteret nogle megalitter.
De boede her i 1000 år og byggede utrolige bygninger. Hvad skete der?
Vi ved, at kulturen pludselig forsvandt omkring 2500 f.Kr.
- Har I fundet våben? - Nej, der er ingen tegn på våben.
Og der er ingen tegn på vold.
Teknologien og den pludselige forsvinden stemmer med Atlantis.
Men malteserne var fredelige, og atlanterne var krigeriske.
Så jeg beslutter mig for at fortsætte vestpå.
Ifølge Platon er Atlantis begravet under vand og mudder -
- i Middelhavets vestlige ende, lige efter Herkules' Støtter -
- vor tids Gibraltarstrædet.
Derfor har professor Richard Freund dykkere og marinarkæologer med -
- på sin et år lange jagt på Atlantis.
Det her er den mest sofistikerede søgen efter Atlantis.
Du godeste! Se lige.
Mens jeg sejler vestpå, udforsker professor Freund et område -
- lige ud for Gibraltarstrædet.
I arkæologi handler alt om beliggenhed.
Hvis man leder efter et sted -
- med specifikke koordinater i litteratur eller inskriptioner -
- så tager man hen til det sted.
Efter flere års forskning mener han, at jagten på Atlantis begynder her.
- Atlantic Explorer. Kan I høre mig? - Ja, kom ind.
Han har medbragt nogle af verdens bedste dykkere og marinarkæologer.
Jeg er ikke i tvivl om, at der var store områder, som var beboede -
- men nu ligger under vand.
Folk vil kun høre om beviserne.
De vil ikke høre om teorier eller om geofysik.
De vil høre, at der er beviser, og de vil vide, hvad de er.
Platon skriver om en meget specifik tid.
Så når han siger, at Atlantis lå ved Gibraltarstrædet-
- som han kalder "Herkules' Støtter" -
- så ved alle sømænd og alle, der læser græsk -
- og alle i verden præcis, hvad han taler om.
Vi er lige foran Gibraltarstrædet, Herkules' Støtter.
Man skal lede lige her.
For at finde lovende steder -
- bruger Freund og hans team en undervandsradar -
- og et avanceret ekkolod -
- som giver detaljerede 3D-billeder af genstande på havbunden.
Hvad håber vi på at finde?
For mig ville det bedste bevis være gammel arkitektur.
Vi finder nok ikke Disney-versionen af Atlantis -
- hvor alt er intakt, og statuer og søjler står endnu.
Vi finder nok små dele.
Men vi skal finde mange stykker. Jeg kalder det "ruinstænk".
Det betyder, at hver gang noget ødelægges -
- så vil det altid efterlade beviser spredt ud over et stort område.
Atlantis var efter sigende en meget stor by.
Alt, hvad der er tilbage af ruinerne, havner i dette område.
På broen overvåger besætningen skærmene.
De kigger efter usædvanlige ting, der stikker op af havbunden.
Sad os sejle derover og dreje den vej.
Det er en langsom proces.
Nogle gange går der flere timer, uden at de ser noget usædvanligt.
Okay, gutter. Der har vi noget.
Vi er begyndt at se et bjerg. Det kan være en klippe.
Det er cirka fire meter højt og 56 meter langt.
Det betyder nok, at der er noget dernede.
Jeg kan ikke se noget. Sigtbarheden er elendig.
Sæt farten ned!
Vi følger linen ned.
Det begynder at klare op.
Dykkerne er nu nede på over 45 meters dybde.
Hvad er det der? Kan I se det?
Det er et skibsvrag.
Men det er ikke ældgammelt. Det er lavet af jern og ret moderne.
De fortsætter med at lede.
Men det står snart klart, at de ikke finder det, de leder efter, her.
Mens jagten fortsætter ved Spaniens sydkyst, nærmer jeg mig Sicilien.
Freund har ret. Platon placerer Atlantis vest for Herkules' Støtter.
Og de fleste forskere mener, at han taler om Gibraltarstrædet.
Men nogle historikere mener, Platon hentyder til Messinastrædet -
- mellem den italienske halvø og øen Sicilien.
Vi sejler gennem Messinastrædet nu. Solopgangen er vidunderlig.
Man kan virkelig se, hvor tæt landmasserne er på hinanden.
Italien ligger lige der, og på den anden side ligger Sicilien.
Så det er muligt -
- at de engang blev betragtet som Herkules' Støtter.
Her kan have stået støtter, når man sejlede ud i Middelhavet.
Så jeg kan sagtens forestille mig, at da søfarten blev bedre -
- og de sejlede længere ud, blev støtterne flyttet herfra -
- til Gibraltar og Atlanterhavet.
Hvis Messinastrædet oprindeligt var Herkules' Støtter -
- kan Sardinien så have været Atlantis?
SARDINIEN
For 3500 år siden -
- blomstrede en af oldtidens mest imponerende civilisationer her.
Så jeg skal til et af de 7000 steder -
- som denne glemte civilisation efterlod sig på øen.
Jeg mødes med forsker Robert Ishoy, der har studeret Sardinien i årtier.
Ishoy mener, at disse spektakulære ruiner -
- som kaldes nuragher, er det, der er tilbage af Atlantis.
Det er uden tvivl imponerende, Robert, men er det Atlantis?
Denne kultur matcher alt, hvad Platon skrev om Atlantis.
Han talte om kulturen som en meget avanceret kultur.
Se arkitekturen her. Den er meget avanceret.
Vi står i en 3500 år gammel bygning -
- bygget uden cement, som stadig står.
De er runde. Platon sagde, at alt var rundt. Han kaldte dem "søjler".
Var de runde bygninger til at bo i, eller var de templer?
Ifølge sagnet giftede guden Poseidon sig med en kvinde -
- og for at kunne beskytte hende byggede han en søjle.
- Et tårn som det her? - Ja, præcis.
Men hvad med resten af Platons beskrivelser?
Matcher Sardinien det, vi ved om Atlantis?
For at finde ud af det rejser vi til øens sydlige ende.
Nu er vi i Nora. Det er et vigtigt sted på Sardinien.
Platon sagde, Atlantis blev ødelagt af jordskælv og oversvømmelser.
Sardinien oversvømmes jævnligt -
- og syd for Sardinien er der en stor forkastning.
Så her i Nora er der spor efter jordskælv og oversvømmelser.
Og der er ruiner både på land og i havet.
Så det er et specielt sted, der beviser -
- at der er en forbindelse mellem Sardinien og Atlantis' undergang.
Sardinien har to andre, vigtige træk, der passer til Platons beskrivelse:
Klipperne på øen har tre farver: Sort, hvid og rød.
Og der er varme og kolde kilder overalt.
Robert har fået mig til at spekulere på, om det her er Atlantis' templer.
Det mener han, og han viser mig et af de mest imponerende:
Su Nuraxi.
Vi står i det største bygningskompleks, de har fundet.
Det består af fem tårne.
Man har et midtertårn og så fire tårne, der matcher verdenshjørnerne:
Nord, syd, øst og vest.
Indtil for nylig vidste ingen, at det var her.
Det var helt dækket af mudder.
Forestil dig, at det her var helt dækket af mudder.
Jeg kan forestille mig folk gå i gangene her.
- Hvordan er de? - Vi har fundet små krigerfigurer.
Eftersom stedet er så lukket og beskyttet -
- var det sandsynligvis overklassen og krigerklassen, der boede her.
Men hvis det her er Atlantis, hvor er så Poseidons tempel?
Lige der. Vi må derhen.
Til vores store forbavselse giver Platon os koordinaterne.
Til min overraskelse matcher Sardiniens geografi, geologi -
- og arkæologi Platons beskrivelse af Atlantis.
Du godeste.
Hvis der nogensinde har været et atlantisk hus, så er det det her.
Jeg ved ikke, om det er Atlantis, men arkitekturen her -
- matcher den arkitektur, som Platon beskrev i Atlantis.
Utroligt.
Så jeg beslutter mig for at undersøge endnu et aspekt.
Platon beskrev et bjerg midt på øen, der stod midt på en smuk slette.
På den havde Poseidon bygget Atlantis' første bygning.
Er der noget lignende på Sardinien?
Det her er Campidanosletten.
- Er der et bjerg? - Se, lige der.
- Der er en nuragh. - Oppe på bjerget.
Santa Vittoria. Vi må derhen.
Det står på det, der tidligere var øens midte -
- før den sydlige del blev dækket af havet.
Vi tager dertil og opdager et perfekt match med Platon.
Utroligt. Vi brugte Platon som et skattekort.
Der stod, at vi ville finde et lille bjerg med udsigt over en slette.
Vi fandt ikke bare ruiner, men ruiner, der sandsynligvis -
- er nogle af de første tårne, der blev bygget.
Ved siden af er et tempel tilegnet en vandgud. Måske Poseidon.
I oldtiden var det omgivet af en voldgrav.
Hvad er det, du siger? Er det her Atlantis?
Jeg siger, at hvis man tager Platons beskrivelse -
- af Atlantis, geografien, selve øen, civilisationen -
- så er der intet andet sted, der passer bedre end Sardinien.
Jeg begynder at tro, at Robert måske har ret.
- Hvordan går det? - Jeg tror, at jeg har fundet det.
Det lyder skørt, men jeg tror, Sardinien er Atlantis.
- Okay. Fremlæg din sag. - Det passer på beskrivelsen.
Teknologien er fantastisk. Man finder cirkelmotivet overalt.
Midt på øen er et tempel tilegnet en vandgud -
- der ser ud som, lugter af og lyder som Poseidon.
Du krydser nogle ting af, men bare fordi husene er runde -
- er det ikke nødvendigvis en cirkelformet by.
Som jeg har forstået det, skulle der være en havn -
- og det, du undersøgte, er meget længere inde i landet.
Ja, men al den landbrugsjord stod engang under vand.
Med specialeffekterne i mit hoved kan jeg forestille mig -
- at det var omgivet af vand. I hvert fald templet.
Men tiden stemmer ikke helt -
- for nuraghcivilisationen opstod først efter udbruddet.
Du har ret. Det stemmer ikke. Santorini ødelagde ikke kulturen.
Den var nærmest årsag til den.
Måske var de flygtninge.
- Kan Sardinien være et nyt Atlantis? - Ja, det er muligt.
Så du må lede efter nuragher eller lignende andre steder.
- Endnu længere vestpå? - Fortsæt vestpå.
Jim siger, at vi skal tage vestpå.
Der er kun én kandidat tilbage.
På den anden side af Gibraltarstrædet, i Sydspanien -
- tror andre også, at der kan have været flygtninge fra Atlantis.
Forfatter Georgeos Diaz-Montexano har forsket i området i årevis.
Han er overbevist om, at atlantere flygtede ind i landet -
- hvor de byggede helligdomme for at mindes deres forsvundne by.
At dechifrere dem kan hjælpe Georgeos med at bevise sin teori.
Man kan se 3 skibe her med 8-12 årer hver.
Ifølge Georgeos er Atlantis' historie bevaret i en række helleristninger -
- billeder indgraveret i sten, der fortæller om en druknet by -
- en legendarisk havn og skibe, der engang sejlede på Atlanterhavet.
- Lad os fotografere det herfra. - Så skal kameraet være heroppe.
For at afprøve sin teori får han hjælp af ingeniør Ken Boydston -
- og professor Gregory Hayworth, eksperter i foto og spektralanalyse.
De vækker forsvundne billeder til live igen.
De, der mener, Atlantis er useriøst, har ikke studeret det.
Jeg tror på sandheden. Lad kendsgerningerne afgøre det.
Klar? Fotografer.
Jeg lyser med stroboskopet fra en skrå vinkel.
Det fremhæver skyggerne og dybden i stenene.
Ja. Det er en hest med en lang, bølgende manke.
Fotografer.
Jeg kan lide det, jeg ser. Jeg ser en tydelig hov.
Jeg leder efter en hestesko, der har en læbe i enden.
Men jeg ser ingen tegn på hestesko, så det er før romertiden.
Det er ældre end romerne.
Her har vi noget. Ja, her er masser af ting.
De ser store, voldgravslignende cirkler, som omgiver billedet.
Jeg ser en række cirkler og flere parallelle linjer.
Runde, voldgravslignende cirkler beskrev Platon i Atlantis.
- Hvad er stregen over hesten? - Der er flere.
Der er en der og en højere oppe. Er det bjerge eller bølger?
- Kan hesten være under vandet? - Måske.
Hesten peger nedad. Hvis den er under vand, så drukner den måske.
Det lader til, at den ikke er alene under vandet.
Det ligner en båd i det øverste højre hjørne.
- Det her ligner ... - Det er skroget på en båd.
Hvis det er skroget, så er båden under vandet.
Mens de arbejder, mødes jeg med Georgeos i Badajoz i Sydspanien.
Jeg har hørt om hans arbejde og vil se mystiske fund -
- på dette ukendte museum.
Det her er vigtigt. Tyrekrigerne har horn på hovederne, ikke hjelmene.
I Platon er tyre forbundet med Atlantis' religion.
Inskriptionerne er utrolige. Krigere.
Stridsvogne. Og en uoversat skrift kendt som tartessiansk.
Kan det være Atlantis' forsvundne sprog?
Georgeos har gemt det bedste til sidst.
Se her. Tre cirkler og en kanal med en prik i midten -
- som måske symbolsk repræsenterer Poseidons tempel.
- Så det er et symbol på Atlantis. - Atlantis.
Disse cirkler minder mig om arkitekturen på Sardinien.
Kan Sydspanien være moderlandet, og vogtede soldaterne Atlantis?
Du mener, at vi har hele historien hugget ind i sten her.
Cirklerne. Kanalen, der går hele vejen igennem.
Poseidons tempel lige her. Krigerne.
Det var en krigerisk civilisation, som ville dominere Middelhavet.
De har avanceret teknologi. Stridsvogne er avancerede.
Når man lægge alt det her sammen ...
Han siger, at hele historien er hugget ind i sten her.
Du mener, at vi har Atlantis' bibel her.
Georgeos viser mig nu et andet sted i området.
Han tror, at han har fundet en atlantisk by.
Cementfirkanterne er moderne, men arkæologien under dem er gammel.
Det er en enorm udgravning.
Underligt nok er der nærmest ikke blevet skrevet om det.
Det ligner Platons Atlantis utroligt meget.
Jeg står i Jaen, en 5000 år gammel by, som blev opdaget for nylig.
Den er en kilometer i diameter.
40.000 mennesker boede her for 5000 år siden.
Deres arkitektur er bemærkelsesværdig.
Runde cirkler, kanaler og boliger med rund arkitektur.
Vi har intet hørt om den, fordi entreprenørerne fik fat i den.
De har bygget på den, og det, jeg står på, forsvinder snart.
Jaen var en stor by. Man fandt 60.000 genstande her.
På den tid var det en enorm befolkning.
De levede her under Atlantis' storhedstid.
Jeg mødes med en af arkæologerne ved udgravningen, Estela Pérez.
Byen udgår fra et midtpunkt -
- og så byggede man en række cirkler fra det punkt -
- med op til fem voldgrave og mure.
Byen voksede ud fra en cirkelformet midte.
Hvorfor byggede beboerne i Jaen -
- disse runde voldgrave i et tørt område?
Georgeos tror, at Jaen er en søsterby til Atlantis -
- som blev bygget med samme slags arkitektur.
Det kan være svært at tro, det burde være lige så kendt som pyramiderne.
Så nu skal jeg hjælpe. Lad os vække Jaen til live igen.
I Gibraltarstrædet fortsætter Freunds dykkere jagten på Atlantis.
Der er masser af sand. Fladt, ensartet sand.
Ingen tydelige klipper. Det var ikke det, vi ville se.
Da de flytter til et dybere sted, tager Freund det tunge skMY-SUBS frem:
ROV'en.
Vi fjerner kameraerne her og sætter den her på.
Så er vi klar til at køre.
ROV'en er let, men den har stor visuel slagkraft.
Den kan dykke dybere end dykkerne og blive dernede i længere tid.
Den har fire 4K-kameraer, der sender billeder til overfladen.
Hvis Atlantis er i vandet her, så skal kameraerne nok finde den.
- Kalder broen. - Det her er broen.
ROV'en bevæger sig nordpå. Jeg kan intet se en meter over bunden.
Vi må krybe af sted og forsøge at holde kursen.
De er dybere nede i samme område, hvor de ledte efter ruiner.
Det her er grunden til, at det tager så lang tid.
Man kryber af sted med dårlig sigtbarhed.
Trods deres anstrengelser finder de ikke noget betydningsfuldt.
Havet er meget stort, og man må være tålmodig.
I mellemtiden, 40 kilometer inde i landet -
- viser Georgeos, hvad han tror, er et tempel bygget af atlanter.
Billeder af skibe og havne her ville underbygge hans teori om -
- at det rigtige Atlantis blev forvandlet til en myte.
Det her er den vigtigste hule med klippekunst på Den Iberiske Halvø.
Her ser man en havn med både, der sejler ind og ud.
Der er syv forskellige bådtyper.
Det mindede mig om det berømte stykke i Platon, hvor han skriver -
- at Atlantis' havn var meget vigtig, så alle nationer kom dertil.
Spektralanalytikerne tildækker indgangen og begynder at arbejde.
De bruger specialkameraer med 16 forskellige bølgelængder af lys -
- der skal tage detaljerede billeder af inskriptionerne.
Her skal vi prøve at gøre de svage billeder så tydelige som muligt.
Måske opdager vi nye symboler, som det blotte øje ikke kan se.
Vi gennemgår spektret fra violet til infrarød og tager 26 fotos.
Jeg kan se de linjer, vi knap nok kunne se før. Jeg kan se bådene.
Der er noget ... ja.
Med almindelige lysbølger -
- er billedet af en båd og en firkantet havn uklart.
Men med multispektralt lys dukker nye detaljer pludselig op.
Vi ser noget interessant Nu ved jeg, hvad det er.
Det her er et 3D-billede. Man kan se ind i båden.
Og det her er kølens spanter.
Kunstneren er raffineret nok til at tegne i tre dimensioner.
Der kommer også nye oplysninger om den anden båd.
Det, man kan se her, er interessant.
Vi forventede at se årerne. De er ovale og krumme.
Men vi forventede ikke det her, som ikke er endnu en åre.
Det er faktisk et ror.
Man kan se det, for det er firkantet her. Det er forskelligt fra årerne.
Og det stikker ud af bagenden. Så båden sejler i denne retning.
Det er væk fra havnen, som er herovre.
Pludselig opdager de et billede, der var usynligt for det blotte øje.
Da vi undersøgte området her, så vi noget, som vi ikke forventede.
Der er en figur til. Det her ligner en hale, og det her er ører.
Det ligner mere en hest og en rytter med en slags hjelm.
Den har en fjer eller en anden type udsmykning på toppen.
Ved siden af er endnu en firkant -
- som forskerne identificerer som en havn med koncentriske cirkler.
Det ser ud, som om rytteren flygter fra havnen.
Uanset hvem der tegnede dem oppe i bjergene -
- så afbildede de ikke havne, både og ryttere, der var i nærheden.
De fortalte om hændelser, der var sket ved kysten -
- langt herfra.
Du har rystet mig.
Måske har Georgeos ret, og det var sådan, Atlantis blev til en legende.
Nu gør professor Freund os selskab.
Han fandt ingen ruiner under vandet -
- så han tager os med til et unikt sted på den spanske sydkyst -
- hvor han mener, at Atlantis engang stod.
Vi er i Doñana nationalpark. Det er en af de største sumpe i Europa.
Flere hundrede kvadratkilometer kun med sump.
Men i antikken var det en åben bugt -
- hvor skibe kunne komme ind hele vejen op til Sevilla.
Vi har kulstofdateret 11 steder helt ned til 13 meter under overfladen -
- hvor der er et jævnt lag af metan.
Det tyder på, at der pludselig skete en katastrofe -
- som forseglede alle de levende væsner i et metanlag.
I år 4000 f.Kr., for 6000 år siden, boede der mennesker her.
Pludselig var det slut.
Vi kører i timevis over Doñanas sære og unikke landskab.
I hundredvis af kilometer veksler det mellem vegetation, strand og sand.
Rent geologisk er det tydeligt, at der skete noget utroligt her.
Efter flere timer ankommer vi til vores mål.
Professor Freund viser mig det, som han kalder det afgørende bevis.
- Det ser ikke ud af meget. - Gode ting kommer tit i små pakker.
Jeg har set slotte og templer, og nu ser jeg et hul.
Hvorfor, tror du, det er vigtigt?
Det her er de sidste levn efter Atlantis.
Det er fra den tid, hvor Atlantis, en enorm stenby, eksisterede.
Påstår du, at denne sten er skatten?
Den er ikke herfra. Den adskiller sig meget fra alle de andre sten.
Den er ikke sand eller mudder.
Når jeg ser på den, så kan jeg se en masse ting fra havet på den.
Man kan se, at det er en sten, som ikke hører til her i området.
Og fordi den er så højt oppe, for vi står jo midt i sumpen -
- tror vi, at en enorm tsunami førte denne sten hertil -
- og lagde den her.
Politiefterforskere følger pengene. Arkæologer følger stenene.
Professor Freund er ikke den første akademiker i dette område.
I 1920'erne hævdede to arkæologer, Bonsor og Schulten -
- at Doñana havde været hjemsted for en anden forsvunden by:
Tartessos.
Ligesom Atlantis var Tartessos en havneby -
- hinsides Herkules' Støtter, der var kendt for sine metaller og skibe.
Den forsvandt også fra historien på mystisk vis.
Kan atlanterne have kaldt det, Platon kaldte Atlantis, for Tartessos?
Georgeos viser os et sjældent dokument: et egyptisk kort.
Se her.
Det her er et af Ptolemæus' ældste kort.
- Er det et af Ptolemæus' kort? - Ja, en byzantinsk kopi.
Så det er en byzantinsk kopi af et kort, der er 1800 år gammelt?
Kortet giver os et ældgammelt perspektiv på Middelhavet -
- Gibraltarstrædet, Atlanterhavet og den spanske sydkyst.
- Hvor fandt du det? - På det britiske museum.
- Hvorfor viser du os det? - Se her.
- Tartessos. - Tartessos.
Der står ikke kun Tartessos, det placerer den på et specifikt sted -
- og der er faktisk en illustration af -
- hvordan byen så ud, og at den ligger ved vandet.
Med et symbol på en befæstet by på det sted, hvor vi befinder os nu.
Lige her, hvor vi er.
- Har nogen lagt mærke til det før? - Ingen. Kun mig.
Den er lige der. Den gemte sig for øjnene af os.
Vi kan tage derud og lede under overfladen.
Nu, hvor vi har et nyt område at dykke i -
- finder vi så endelig den forsvundne by?
Det her er utroligt.
Med vores nye koordinater på Atlantic Explorer ved Doñana -
- leder vi efter ruiner, som kan sige noget om Atlantis' undergang.
Jeg håber, at vi er på det rigtige sted.
I dag er sigtbarheden rigtig god, men der lader ikke til at være noget.
Igen og igen kommer dykkerne tomhændede op.
Ingen fisk, intet tang. Ikke engang en øldåse. Det er så øde.
Dagen lakker mod enden. Efter flere timer under vand er dykkerne trætte.
De beslutter sig for at pakke sammen.
Jeg tror, at vi må udvide søgeområde.
Jeg håber, at det går bedre i morgen.
Optimisten professor Freund lader sig ikke slå ud.
Det var ikke en god dag, men vi kan stadig finde noget stort i morgen.
Da skibet sejler mod havnen, ser de noget underligt på skærmene.
Det ser rundt og menneskeskabt ud.
Vi må træffe en svær beslutning.
Selv om dykkerne er meget erfarne -
- er Freund bange for, at de er for trætte til at dykke ned igen.
Men Edoardo og hans team frygter, at vejret bliver dårligt i morgen.
De beslutter sig for at gøre det.
Du godeste. Se lige de enorme runde plader.
De må være menneskeskabte. Uden tvivl.
- De er ældgamle, men hvad er de? - Jeg har ingen anelse.
Freund tror, at de runde plader er en del af det felt, han leder efter.
Han tror, at det er resterne af søjler.
Ralph Pedersen, marinarkæolog, tror, at det er møllesten.
De kan være fra romertiden, som var meget senere end Atlantis.
Det hele afhænger af, hvordan midten ser ud.
Er hullerne firkantede som på søjler eller runde som på møllesten?
Søjletromler er normalt tykkere -
- og de skar en firkant ud i bunden -
- satte en sinketap i og satte næste del ovenpå. Sådan byggede de søjler.
De var firkantede, for at de ikke skulle rotere.
Spørgsmålet er, om det er et rundt eller firkantet hul.
Måske er det firkantet, måske ikke.
Der ligger to nærmest oven på hinanden.
At de ligger på hinanden behøver ikke at betyde, at det er arkitektur.
Det kan være en skibslast. På et skib stabler man lasten.
Så når skibet rammer havbunden, vil nogle ting stadig være stablede.
Den ser slet ikke rund ud. Den ser firkantet ud.
Måske. Du kan få et måske på den.
For dykkerne er et måske nok.
Efter at være kommet tomhændede op i dagevis har de nu fundet noget -
- som muligvis engang prydede Atlantis.
De var meget større, end jeg troede. Halvanden meter i diameter og tykke.
De er ikke fra vores tid.
Vi gjorde rent faktisk et fund, og det var et rent tilfælde.
Georgeos er enig med Freund i, at det, de fandt, er søjler.
Han mener, at de engang prydede et tempel.
Stenene minder ham om undervandsoptagelser -
- som han har været i besiddelse af i årevis.
- Det er ikke så tydeligt. - Nej, det er en gammel video.
Men hvis man fokuserer på den ...
- Det ligner en stor bygning. - Ja.
- Er det trappetrin? - Du godeste. Det er en trappe.
- Det er tydeligvis menneskeskabt. - Hvem har filmet det?
Det blev filmet af Francisco Salazar i 1993.
Han var dykker og blev kaldt El Pantera.
- Var han en legende her? - En af de bedste dykkere i Cadiz.
- Er han stadig i live? - Nej, han døde i 1998.
Det er dårlig kvalitet, men tydeligt.
Det ligner store, ødelagte sten fra en megalitisk bygning.
- Og der er en mur lige foran den. - En mur? Det er jo vanvittigt.
En rund mur.
Ved I, hvad det ligner? Det ligner en nuragh.
- Utroligt. - Hvor er det?
Pantera sagde, at det var mellem Barbate og Zahara de los Atunes -
- på 35 meters dybde.
Kan vi forsøge at finde stedet?
Ja, det tror jeg. Vi ved, hvor vi skal lede.
Vi må finde det. Det må vi bare.
Nu sejler vi mod det sted, hvor Georgeos tror, Pantera dykkede.
Det er et område, der er otte kilometer langt -
- kun 16 kilometer fra de plader, vi fandt.
Bevæbnet med 3D-sonar tror vi alle, at vi nok snart skal finde noget.
Til min overraskelse er vi midt i en narkosmuglingszone -
- og vi dykker nu nøje overvåget af den spanske flåde.
Atlantic Explorer gennemsøger området og sejler frem og tilbage -
- for at skabe et veldefineret kort over havbunden.
Mens vi venter på at finde et mål -
- beslutter jeg mig for at opdatere James Cameron om sidste nyt.
- Hej, Jim. - Hvad så, kammerat?
- Hvor er I nu? - I Sydspanien.
- Ud for Herkules' Støtter? - Nemlig.
Det er gået ret godt. På det første sted fandt vi ruiner.
Det kan være dele af søjler eller møllesten.
Og så har vi noget nyt.
En legendarisk dykker i området, som blev kaldt for Panteren, El Pantera.
Han optog en film på VHS, tror jeg.
Jeg troede først, at det var en spøg, men da jeg så stillbillederne -
- lignede det en undervandsnuragh som dem på Sardinien.
Den er stor. Den har søjler. Den har trapper.
Den har cirkler. Det er Hollywood-udgaven af Atlantis.
Den skulle være lige her, hvor vi befinder os.
Har I gode koordinater?
Det er 35 meter dybt mellem Barbate og Zahara de los Atunes.
Det er et meget sandet område.
Hvis et undersøisk tempel stak op, så ville man se det på sonaren.
Vi skal undersøge området og finde Atlantis.
Det lyder for godt til at være sandt. Jeg vil ikke ligge søvnløs -
- men vi må se, hvad der sker. Det skal undersøges.
Glimrende. Gid, jeg var på skibet med jer.
Men Pantaras koordinater giver ingen resultater.
Er der noget interessant? Har I markeret noget?
Ikke endnu, så vi leder videre.
Bunden er flad, og indtil videre har vi ikke set andet.
Der er noget der. Noget meget stort.
De ser en anomali. Noget, der hæver sig fra bunden.
Kan det være den bygning, som Pantera fandt?
Er det det? Det er jo bare fisk.
Ja, men fiskene kan være inde i noget.
Vi har en sandet bund, og pludselig ser vi en lille anomali.
Jeg siger det til dykkerne.
- Hopper du i fra siden? - Ligesom i gamle dage.
- Jeg kan næsten ikke se noget. - Sigtbarheden er ikke særligt god.
Jeg flyder lige over dem og har radiokontakt med dykkerne.
Hvad sker der nu, gutter?
Vandet er meget grumset.
De er praktisk talt blinde og følger ankerlinen ned til bunden.
Utroligt nok fører ankeret dem lige til målet.
Det er utroligt.
- Hvad kan I se? - Der er enorme sten hernede.
De virker bare underlige.
Er det de megalitiske sten fra Panteras video?
Jeg kan ikke afgøre, om de er menneskeskabte.
Dykkerne spredes og finder spredte sten.
Det her kan være plader, der er groet til med alger.
De ser menneskeskabte ud fra nogle vinkler, men det er svært at afgøre.
Kan I se jer omkring og se en arkæologisk kontekst?
Kan I se nogen vragdele eller noget?
Vi kan se en række sten.
Jeg mener, det er ret usandsynligt, at det er en naturlig formation -
- for de ser ud til at være spredt i sandet.
Jeg kan se en sten, der ligner en næsten perfekt halvcirkel.
Det her er fantastisk.
Strømmen tager til -
- og bølgerne gør det til en ret udfordrende dykning.
De må op til overfladen.
Det var mere interessant. Masser af sten i en unaturlig formation -
- men fantasien begynder at spille en et puds.
Jeg vil gerne have feedback fra Ralph.
Når man er 40 meter nede og leder efter noget, kan man nemt fantasere.
Så det bliver godt at få et analytisk perspektiv på det, vi har fundet.
Strømmen er blevet mildere, så ROV'en kan nok godt gå ned.
For at finde svar styrer de ROV'en hen til dykkestedet -
- og analyserer billederne.
Sigtbarheden er omkring 1,5 meter.
Er de menneskeskabte eller naturlige? Vi ved det ikke.
Det er en stor genstand.
De tilkalder marinarkæologen Ralph, så han kan analysere det yderligere.
Efter flere timer kan Ralph ikke konkludere noget.
Nedbrydningsprocessen har sat sine spor på stenene.
Han kan ikke afgøre, om de er naturlige eller menneskeskabte.
Hvis det her var Panteras tempel -
- kan kun en udgravning under vandet fastslå det nu.
Dykkerne fortsætter med at lede, men finder ikke flere spor.
Tiden er ved at løbe ud. Det er en ret anspændt situation.
Hvis ikke vi finder noget her, så må vi finde et andet sted.
Meldinger om dårligt vejr tvinger kaptajnen til at sejle i land.
Vi må midlertidigt indstille vores søgen.
Vi er ikke klar over, at vores held snart vender.
Atlantic Explorer ligger i havn og venter på, at havet falder til ro.
Besætningen bruger tiden på status og vedligehold.
Jeg spekulerer på, om Sydspanien er Atlantis' oprindelige hjem -
- og om Sardinien var en atlantisk koloni.
Hvorfor er der ingen arkæologi her, som matcher den på Sardinien?
Georgeos tror, at han har fundet det manglende led.
Et nyligt udgravet, 4000 år gammelt tempel i sardinsk stil.
Det ligger midt ude i ingenting, og det gjorde det også i bronzealderen.
Man har fundet bronzealdergrave. Det er omkring år 1800 f.Kr.
Se her. En voldgrav. Koncentriske cirkler omgivet af vand.
Det blev bygget 700 år før Sardiniens nuragher.
Det forbløffer mig at se så mange sardinske elementer i Spanien.
Det er som en labyrint.
Det ser ikke ud af meget. Det er en miniudgave af det på Sardinien -
- men se, hvor komplekst det er. Og man kan se temaet.
Voldgraven, de koncentriske cirkler. Det er ikke en metafor.
Det her er atlantisk arkitektur, som Platon beskrev den.
Man har verdenshjørnerne og en meget dyb brønd i midten.
Kan det tænkes, at man tilbad en form for vandgud? Poseidon?
Se, hvor det står. Endnu en gang ser vi det tema, Platon beskriver.
Det står midt på et frugtbart plateau.
Det er ikke en by, et hus eller et slot.
Det er et tempel. Det er et sted, hvor folk tilbad.
Det føles som at være inde i et urværk. Det er så præcist.
Se, hvordan ramperne fører en rundt. Se på tårnenes ramper.
Det tager vejret fra en. Især fordi det er så uventet.
Det ligner en lille bygning. Det lignede bare en høj -
- før den blev udgravet for 30 år siden.
De er meget svære at udgrave.
Men munke bliver begravet i deres klostre -
- og herovre opdagede arkæologerne -
- og efterlod en gammel grav.
Var det herfra, atlantisk kultur senere bredte sig helt til Sardinien?
Fandt Pantera et tempel som dette under vandet?
Jeg hører, at vejret er blevet bedre.
Men på vejen tilbage har Georgeos endnu et arkæologisk es i ærmet.
Højt oppe i bjergene ved siden af indhuggede koncentriske cirkler -
- har Georgeos et billede, som han vil vise mig.
Hvad ser du her?
Det er utroligt. Jeg ser en bibelsk menorah.
En menorah.
Koncentriske cirkler. Menorah.
Så menorahen fra templet i Jerusalem i Anden Mosebog -
- er en udvikling af Atlantis' symbol med koncentriske cirkler?
Jeg er overbevist.
Menorahen er på en måde et minde -
- om et symbol, der betød noget i årtusinder.
Atlantis' symbol skåret midt over bliver til menorahen.
Pludselig huskede jeg menorahsymboler -
- som jeg så i 1600 år gamle jødiske grave på Malta.
De lignede Georgeos' symbol på en prik.
De havde en midterpind, der var formet som Poseidons trefork.
Det er ret overvældende.
Du påstår, at der er et ekko af atlantisk teologi i Biblen.
Nemlig, Simcha.
Ifølge Georgeos var det fra templer som dette -
- at atlanterne spredte deres symboler til resten af verden.
Tilbage på båden er vi klar til at fortsætte dykningen.
Doñana-parken er begyndelsespunktet.
Jeg tror, at det var her den oprindelige moderby -
- og havneø Atlantis lå.
Spørgsmålet er: Hvad gør vi nu?
Vi har et problem.
Hvis Atlantis ligger langt nede under Doñanas mudderbanker -
- så er den utilgængelig for os. Men jeg har en idé.
I Laja Alta var der to firkanter på hulevæggen.
Hvis firkanten med en cirkel i afbilder havnen i Atlantis -
- så repræsenterer firkanten med skibet måske noget andet.
En slags ankerplads ude på havet -
- hvor skibene ventede på at komme ind i den sagnomspundne havn.
Hvis ankerpladsen fandtes, så ville det være logisk -
- at den lå ved Gibraltarstrædets nærmeste ø, Sancti Petri.
Jeg fortæller teamet det. Det er et sats, men vi har ikke andre spor -
- så vi sejler mod målområdet.
Jeg kan se noget. Det er ret lige.
Det ligner en række stenblokke. Det ligner en mole, en kaj.
Det her kan være et venteområde.
Jeg håber, at vi finder ægte arkæologiske beviser -
- for en ældgammel civilisation -
- som kan forbindes til Atlantis.
Kaptajn José Maria bringer skibet i stilling. Spændingen stiger.
Vi er klar.
Men hvad leder vi efter? Skibe?
Træ rådner med årenes løb -
- men det gør moler og stenankere ikke.
Er det her dokker?
Måske er det moler.
Og så ...
Endelig.
Et enormt, gammelt stenanker.
Selv den evigt skeptiske marinarkæolog Ralph bliver glad.
Det er cirka så stort. Det er 83 centimeter i diameter.
Det er cirka så tykt og jævnt på begge sider med et hul i.
Vi blev ret overraskede over at se det.
Efter flere ugers forgæves søgen -
- bliver alle glade, da Ralph siger, ankeret kan være fra bronzealderen.
Det passer med Atlantis' tidslinje.
- Er det stillbilleder? - Ja.
Det er et fantastisk fund. Ankeret her er ret enestående.
Det er et anker, som er 3000-4000 år gammelt -
- til en meget stor båd.
Det viser os, at ældgamle, store både -
- sejlede ind i dette område for 4000 år siden.
De fleste mener, at mennesket ikke sejlede ud i Atlanterhavet -
- inden det 8. århundrede f.Kr.
Ifølge denne teori -
- var fiskeri og handel i området begrænset til Middelhavet.
Ankeret her fortæller en anden historie.
Vi er på atlanterhavssiden.
Hvem har set et stenanker på denne side af havet?
Stedet her er ikke blevet undersøgt. Vi gør det her for første gang.
Og vi finder ting.
- Vi flytter grænserne. - Ja.
Jeg var ret usikker på det her sted -
- men nu føler jeg, at håbet stiger.
Men et enkelt stenanker kan bare være en anomali.
Tegn på en ældgammel båd, der kom ud af kurs.
Vi skal have flere genstande, der støtter idéen om -
- at der engang var en stor ankerplads her.
Edoardo, kan du høre mig?
- Hvad er problemet? - Strømmen er stærk.
Men det er ikke bare den. Enorme dønninger -
- slår imod os hernede. Strømmen er så stærk, fordi her er så fladt.
Det her er virkelig specielt.
Den er fin. Utroligt.
Jeg har aldrig set noget lignende.
- Hvad kan du se? - Et firkantet anker.
Det er utroligt. Det er uden tvivl menneskeskabt.
Der er et hul i midten på størrelse med en knytnæve.
Det var det, vi ledte efter.
Jeg siger jer, det er helt utroligt.
Jeg bevæger mig tættere på endnu et anker.
Det er uden tvivl et fantastisk fund i dette område.
Det er ikke en almindelig genstand, ikke engang i Middelhavet -
- og vi er i Atlanterhavet.
Fantastisk. Det er utroligt.
Sikke et fund.
Miguel leder os med sin spole, men han har det hårdt.
Strømmen er meget kraftig her.
- Hvor mange ankre kan du se? - Jeg nærmer mig det tredje.
Det har en oval form.
Det er omkring 70-80 centimeter langt.
Det ser ud til at være i perfekt stand.
Det kan være 3500-4000 år gammelt. Det fastslår, at der lå en havn her.
Jeg turde ikke drømme om at finde ankre -
- for det er nemmere at finde en nål i en høstak end bronzealderankre her.
Det her betyder noget. Vi er på rette spor.
Vi har fundet fire bronzealderankre på Spaniens atlanterhavsside.
Men dykkerne er ikke færdige.
En time senere finder de et femte anker formet som en trekant.
Det er utroligt. Det er virkelig utroligt.
Kort efter finder de anker nummer seks.
- Jeg har det godt i dag. - Jeg sagde det jo.
- I er fantastiske. - Jeg er så stolt over at være her.
I skriver historie.
Fundets betydning er slet ikke til at kapere.
Vores team fandt beviser lige der, hvor vi forudså, at de ville være.
- Var det fedt? - Det var vildt.
Jeg føler virkelig, at vi har udrettet noget stort.
Tak. Det var fantastisk.
Det er utroligt. Jeg havde en teori, men I fandt det.
Det har været meget spændende. Det er mit livs vigtigste øjeblik.
Hvis Atlantis' ankerplads lå her -
- så er det muligt, som professor Freund tror -
- at Atlantis venter på at blive fundet under Doñanas mudderbanker.
Hvis stenankerne vidner om store skibe -
- så er spørgsmålet, hvor langt ud i Atlanten de kunne have sejlet.
Kan vi finde beviser for deres rejser på vejen til Amerika?
Vi har fundet flere bronzealderankre på atlanterhavssiden -
- end nogen andre før os.
Vi fandt seks på et par dyk, så der må være flere tusinder.
Det bekræfter Platons beretning om en havn ud for Herkules' Støtter.
Platon skriver også, at Atlantis' skibe sejlede over Atlanten -
- og gjorde ophold ved isolerede øer på turen.
For at teste denne påstand tager vi igen vestpå -
- hele vejen til Azorerne, portugisiske øer -
- som ligger midt i Atlanterhavet.
3500 år før Columbus. Kan søfarere fra bronzealderen være nået hertil?
Det er næsten en tredjedel af vejen til Amerika.
Det virker usandsynligt.
Da portugiserne kom til Azorerne for første gang for 500 år siden -
- påstod de, at disse øer aldrig havde været beboet.
Men for nylig har professor Félix Rodrigues -
- gjort nogle utrolige opdagelser.
Det her er utroligt. Det burde ikke være her.
- Præcis. - Hvad er det?
Sandsynligvis en urnehal. Den er mindst fra romertiden.
De blev brugt til begravelser. Liget blev kremeret, og urnen placeret her.
Ja, det er et gravsted, for der er en ovn der.
Det kan forklare denne bygning, så den giver mening.
Jeg er chokeret, for det fastslår, at her var en kultur -
- i oldtiden. Længe før nogen troede, at der var nogen her.
Det er sandt. Det er utroligt.
Oldtidsmennesker kom til midten af Atlanterhavet.
Utroligt nok havde folk her skikke, der mindede om Middelhavets.
De levede på øerne her for 2000 år siden, muligvis endnu tidligere.
Professor Rodrigues har beviser, der går tilbage til bronzealderen -
- eller endnu længere tilbage, til Atlantis' tid.
Spredt ud over Azorernes marker står enorme pyramider.
Disse bygninger lader til at have været forbundet af tunneller -
- som nu er delvist ødelagte eller blokerede.
Jeg står på en majsmark på øen Pico i Azorerne -
- halvvejs mellem Europa og Amerika.
Bag mig ser I en indgang til en ældgammel bygning -
- som akademikerne kalder neolitisk. Det er stenalderen.
Det er tusindvis af år siden, hvor ingen burde kunne komme hertil.
Den er på en eller anden måde forbundet til pyramiden ved siden af.
Pyramiden ligner et ziggurat.
Det minder om Babelstårnet Det ser nærmest aztekisk ud.
Ingen ved det, for ingen har forsket i det.
Alle og enhver kan se, at der står en pyramide derovre -
- og en slags ældgammel indgang.
En arkæologisk skat, der ikke er blevet udgravet helt.
Det er en fantastisk bygning lavet af tørre sten.
- Du mener uden cement? - Ingen cement.
Den er veltilrettelagt. Det kræver en enorm mængde tørre sten -
- at bygge sådan en bygning.
Man lavede en mindre udgravning inde i kammeret.
Der fandt man stenredskaber.
Ældgamle stenredskaber. Så den kan være fra stenalderen.
Det er meget underligt med tanke på Azorernes beliggenhed.
Man skal have kundskab og masser af mennesker for at kunne bygge den.
Det er utroligt. Stenalderteknologi. Det er 4000-6000 år gammelt.
Vi har set den samme teknologi fra det østlige Middelhav til Azorerne.
Store sten, der stables oven på hinanden og står i årtusinder.
Nu er vi ikke i Middelhavet. Det er en del af en civilisation -
- som strakte sig hele vejen ud til Atlanterhavet.
Og der er endnu flere beviser for ældgamle beboere på øen.
Jeg vandrer gennem en tæt skov med Rodrigues -
- for at se en stenalderlandsby med megalitiske bygninger -
- der minder meget om dem, jeg så på Malta 3500 kilometer væk.
Der er meget glat.
Professor Rodrigues opdagede stedet i 2014.
Med de stenredskaber, han fandt her, kan landsbyen være 6000 år gammel.
Men den er næsten ukendt i den akademiske verden.
Rodrigues har også fundet en menneskeskabt hule på bopladsen.
Det er utroligt. Af alle de megalitiske bygninger vi har set -
- er det her den mest avancerede.
Måske var det nogens hjem. Eller måske var det et helligt sted.
Måske står vi i en meget tidlig helligdom.
Der er en ydre del og et indre kammer.
Det er det allerhelligste i en helligdom.
Uden for skoven viser han en genstand -
- som er helt malplaceret på denne moderne gård.
Det er et stykke arkæologi, som radikalt kan omdefinere -
- vores opfattelse af stenaldersøfart.
- Hvad er det? - Et stenalderanker.
Utroligt at finde det her. Hvad laver det der?
- Det bruges som en almindelig sten. - Landmanden samlede bare ...
Ja, han fandt det her og satte det i muren.
Jeg kan vise dig, at vi fandt dem i vandet i det sydlige Spanien.
Det er større end dem, vi fotograferede.
Dem, vi fandt, var elliptiske og halvt så store -
- med et hul. Her er to huller. Båden må have været enorm.
Det er kæmpestort.
Er der et anker og en landsby her, så må her også have været en havn.
Der er to vandlinjer, en på hver side af bakken.
Små floder, der løber ud i havet.
Du omskriver historien om, hvordan stenalderfolk rejste.
Det kan hjælpe med at forklare -
- hvordan oldtidens folk bevægede sig mellem forskellige områder.
Professor Rodrigues viser mig nu endnu en utrolig opdagelse.
Det her er fantastisk. Det er furer.
Ja, det er tydelige furer.
De minder om dem, der findes på Malta.
De kommer ud af det blå og går ud i havet.
På midten af øen er der mange furer.
- På alle øerne? - Ja, bortset fra de mindste.
- Og ingen har forsket i dem? - Nej. Ingen af dem.
- Hvornår, tror du, de er fra? - Fra 3. årtusinde f.Kr.
3. årtusinde f.Kr. Hold da op.
Da vi tog ud på denne rejse, sagde furer mig ikke noget.
Men så der man den avancerede, mystiske teknologi -
- på en masse øer som Malta, Sardinien, Sicilien og nu Azorerne.
Stenaldermennesker rejste dertil og brugte teknologien i lang tid.
Ingen ved, hvorfor eller hvordan. Det er utroligt.
Men det viser, at der var mennesker på denne ø -
- og at folk kunne komme hertil med båd for 4000-6000 år siden.
Det står nu klart for mig, at selv før pyramiderne i Egypten -
- var der en civilisation i stenalderen og bronzealderen.
Et for længst glemt imperium.
Dets midtpunkt lader til at have været i Sydspanien.
Lige der, hvor Platon påstod, at Atlantis lå.
Nu tror jeg, at denne civilisation delte kultur -
- arkitektur og søfartsevner med Platons Atlantis.
Dette imperium gik formentligt under -
- i en række Santorini-relaterede naturkatastrofer.
Det lader til, at Platons Atlantis ikke bare er en myte.
Hej, Jim. Vi gjorde det.
Du gjorde det. Du fandt ankerne og påviste en handelskultur -
- ude i Atlanten, hinsides Herkules' Støtter. Fantastiske beviser.
Men fandt du Atlantis? Måske.
Atlantis kan være begravet under mudderet. Det må undersøges.
Jeg siger: Bevis det. Find det. Grav det op.
Oversat af: Kasper Rasmussen