Samson.
Samson, är du vaken?
Samson.
Idiot. Träskalle. Jag hade det nästan.
Äggen blir kalla.
Samson, släpp mig.
Okej.
Samson, jag är sen.
-Säg det till henne. Nu. -God morgon, mrs Shillitoe.
-God morgon, mrs Fitzgerald. -Om du har tid...
Tja, jag är lite sen till jobbet.
Han förolämpade min man igen i går.
Jag säger åt honom att sluta.
Du säger det. Han blir bara värre.
Du förstår, det är grejen han jobbar på.
ATHENA MATTVÄTT
Ha ett trevligt solsting, mrs Agastini.
Mr Shillitoe.
Mr Shillitoe, jag måste prata med dig.
Mr Shillitoe.
Mr Shillitoe!
Mr Shillitoe, du ligger efter med underhållsbetalningarna.
Vi måste gå till domstol.
Mr Shillitoe.
Barn, snälla. Mr Shillitoe.
Hej, kan du hjälpa mig?
15 cent till tunnelbanan.
Mr Shillitoe, i dagsläget-
-ligger du fyra veckor efter med underhållet: 300 dollar.
Inget...åt mig.
Om du inte betalar går före detta mrs Shillitoe till domstol.
-Vet du vad som kommer att hända? -15 cent för tunnelbanan.
Om de inte hade höjt avgiften hade du nöjt dig med 5 cent.
Vilken hemsk tyfon blåser från spjälsängen till detta?
-Nu, mr Shillitoe, tack. -Tänk efter.
Använd din fantasi.
-Du måste till Baltimore. -Mr Shillitoe, snälla.
-Och biljettpriset är tio dollar. -Lyssna på mig, snälla.
Kan du ge mig tio dollar för att åka till Baltimore?
Mr Shillitoe, jag menar det. Du vill inte åka i fängelse igen.
Det kan vara tre månader den här gången.
Betala i kväll annars delger jag dig...
-Jag ska ge dig dina blodspengar! -I kväll, annars!
-90 cent för att åka till Newark? -Försvinn.
Du kan börja här inne.
Mr Bingham är bortrest i en vecka.
Stenmurar inget fängelse gör.
Gör de ett fängelse?
-Ursäkta? -I helsike att de gör.
-Det är här de tillverkar dem. -Vi tillverkar dem inte här.
-Vi är Eefins. -Eefins?
Ja, Eefins. E-E-F-I-N-S.
Electronic Equipment for Interplanetary Navigational Systems.
Navigeringssystemet används i RK 402.
Menar du att den här kommer att övervinna allt det?
Självklart. Det är vårt universum.
Se upp var du går, putmun.
Stjärnor är ömtåliga saker.
-Ms Walnicki? -Ja?
Det här är mr Kuntzmans uppskattningar av ZY101-4678W.
-Tack, mr Lukov. -Visst.
Jag behöver ditt namn i vårt register.
Longfellow, Hank Longfellow.
-Jag är ms Walnicki. -Hej.
Varför kallade du mig "putmun"?
Glöm det.
-Nej, varför? -För att du är det.
Jag har aldrig kallats "putmun" förut.
Vilken fabrik producerade dig? Radcliffe? Smith? Vassar?
Jag vet inte vad du pratar om. Jag gick på sekreterarskola.
Är det sant?
Rött. Allt är rött.
Annattosand, anilinhimmel, cinnobersol-
-bara olika nyanser av rött.
Men de säger att det är en regnbåge så att man inte vet att man är i helvetet.
Karmin, det är smakligt rött.
Från torkade kroppar av kvinnliga insekter.
Du kan väl donera din?
Men mr Longfellow.
Jag vet inte varför jag gör det här. Jag...
Ms Walnicki.
Ms Walnicki, har du 300 dollar?
-Ingen är där men dörrarna är låsta. -Det luktar tvål.
ATHENA MATTVÄTT MAN I ARBETE
Nån var där och städade mr Binghams kontor.
-Var är ms Walnicki? -Jag ska hitta henne.
-Hämta nyckeln. -Säkert att det är rätt nyckel?
Kan nån kolla om ms Walnicki är i kafeterian?
Jag kollade där. Jag har letat överallt.
Mr Longfellow.
Kom igen, gott folk. Återgå till arbetet.
Kom igen, gott folk.
Ursäkta mig. Ursäkta mig. Ursäkta mig.
Gå tillbaka till jobbet, allihop. Gå tillbaka till era skrivbord, tack.
Skum?
Samson, vad för skum?
Rhoda, hämta din beställning.
Hör på, Samson, kan inte du be om ursäkt eller nåt?
-Rhoda! -Ja.
Ja, jag vet. Det är 300.
Åh, Samson, jag kan inte låna mer pengar från honom.
Kan du sluta skrika?
-Rhoda! -Okej.
Hör på, jag måste gå. Jag ska göra så gott jag kan.
Okej. Ja, okej. Hej då.
-Hallå, ge mig min äppelpaj? -En korvmacka, eller hur?
Ursäkta mig.
-Måste han ringa vid lunch? -Han har avskedats.
-Vad har han gjort nu? -Inget.
-Det är ju lågsäsong för mattvätt nu. -Ja, ja, visst.
För vad, Knocker? Underhåll på 75 dollar i veckan för vad?
-Jag minns inte ens vad hon heter. -Beverly.
Ja, Beverly. Jag ska berätta livets hemlighet, Knocker.
-Gift dig aldrig med en Beverly. -Varför gjorde du det?
Varför? Hon sa att det bara var en formalitet.
Bara en formalitet. Japan kapitulerade med mindre formalitet.
-Ja, ja. -Lyssna nu, Knocker, du är mitt sista hopp.
Det här är den stora. Det börjar flöda.
Men jag behöver tid. Jag behöver tid och frid.
Jag kan inte skriva poesi i fängelset. Har provat.
Jag sa: Inte ett öre.
-Knocker... -Hallå, Samson?
-Hej, Rhoda. -Hej, Angie.
Hej, Samson, mr Butter har goda nyheter åt dig.
-Hej, Samson. -Mr Butter, när var operationen?
-Han menar inget. -Jag menar allt.
Samson.
Du kan väl åtminstone lyssna på vad han har att säga?
-Berätta vad du sa till mig. -Jag har ordnat en kulturell lunch...
...för De sju konsternas kvinnoförening i morgon i Picasso Hall.
-En kille ska spela harpa. -Och Endicott Brown skulle läsa sin poesi.
Endicott har fått strupkatarr.
-Stackars liten. -Nej, nej.
Du kan ta hans plats och sen läsa din poesi.
Idiot!
Ska jag läsa för hemmafruar och mödrar?
-De är väldigt intelligenta kvinnor. -Läs för dem själv då.
Du har en bra sopranröst.
Okej, men jag tänkte att du kunde behöva 200 dollar.
200 dollar, Samson. Du behöver bara läsa i 20 minuter.
-Aldrig i livet. -Det är du skyldig ditt arbete.
Din bok nådde inte alltför många människor.
-Hur många ex såldes? -128.
-Förtjänar bättre. -Jag är ingen artist.
Samson, 200 dollar. Det är 10 dollar per minut.
Jag uppträder inte.
Mr Shillitoe.
-Rollie, vill du höja till 400? -200.
-Vad sägs om 300? -Mr Shillitoe.
-200. -Jag tar det.
Mr Shillitoe, jag har en domstolsorder.
Jag vet inte. Jag kanske borde låta Lelage Davenport läsa hennes dikter.
Nej, kvinnor gillar inte att lyssna på en annan kvinna.
Definitivt inte.
Han kommer att bli bra ska du se. De kommer att älska honom.
Okej. Kl. 12.00 i morgon, då. På pricken.
Rhoda, sätt på matchen.
Ja, okej.
Oroa dig inte, Rhoda. Han kommer att få ett annat jobb.
-Ja. -Han är väldigt ovanlig.
Jag vet.
Jag förstår.
Du kan inte prata fallhistorik på det sättet.
-Nej, doktorn, enligt din åsikt... -Det är inte vetenskapligt.
Kan analys verkligen hjälpa konstnären?
Geniet?
Ja. Det beror förstås på konstnären och analytikern.
Låt oss ta ett klassiskt exempel: Författaren som har sinat.
-Blockerad författare? -Ja.
Jag har haft stor framgång med det problemet.
-Rhoda, matchen! -Okej, det räcker.
Åh, ja. Som jag sa, en genialisk person är mitt speciella intresse.
-Åh, ja. -Han avviker extremt från det normala...
...på samma sätt som en ondskans man.
-Se, de här är ytterligheterna... -Rhoda!
...i människans spektrum.
En sak jag som jag vill kritisera mitt yrke för-
-är att fler och fler psykiatriker bara behandlar detta spektrums mitt.
De begränsar sig till de grundläggande beteendeanalyserna-
-som inte längre är en utmaning. Det är ett farligt tecken.
Farligt för vem? Psykiatrikern eller patienten?
Ur vår synvinkel, psykiatrikerns.
För vårt arbete i nuet och inom överskådlig framtid-
-måste till stor del vara intuitivt.
Doktorn, du menar mest gissningar.
Allvarligt, Dave. Dave, lyssna nu, nej.
Du förstår, därifrån är det inte långt till att bli piller- och serumutdelare.
Jag tror att psykiatriker måste röra sig längre och längre-
-mot ändarna av spektrumet.
Men bara ett ögonblick.
I en demokrati som vår, borde vi inte vara mer oroliga för...
-God morgon, Ava. -God morgon.
Jag tror att jag bara tar apelsinjuice med mitt kaffe.
...till slut ta sig an de två områdena som vi nästan inte vet något om.
-Ondskans område. -Scott hungerstrejkar.
-Är det så? -Jag antar att vi kan mata honom intravenöst.
Har du läst mitt tal till i kväll?
Jag pratar om ytterligheterna, det är det viktiga.
-Inte än. -Om vi har en ordnad liten journal...
...över hjärnsymptom, motoriska symptom, sinnessymptom-
-invärtes symptom och så vidare, hur fortsätter vi därifrån?
-Vad är "sim-sim"? -Symptom.
Jag kommer att vara bortrest på fredag.
Vad är symptom?
-Ett symptom är nåt... -Ge inte efter för henne.
Berätta, berätta, berätta.
-Ät din frukost. -Det ska jag inte.
...när han gör det kommer han att tackla de två områden...
-Kan vi inte stänga av den där? -Ingen skada skedd.
-Titta på den här röran. -Det är skolbussen.
De är på väg nu. Skolbussen, mrs West.
Ja, jag hörde dig. Ta med dem ner.
-De kommer, de komm... -Pappa, vänd mig, vänd mig. Vänd mig.
-Okej. -Åh, ursäkta mig. Det är dr Vorbeck.
-Vänd mig, vänd mig. -Dr Vorbeck är i telefon.
Dr Vorbeck i telefon.
-Säg åt honom att komma upp. -Han säger att du kan komma upp. Tack.
-Fullt upp i dag? -Nej.
Trodde att du hade harplektion i eftermiddag.
-Nej. -Varför inte?
För att jag är en usel harpspelare.
Min lärare har en föreställning. Jag ska gå dit.
-Det borde bli roligt. -Hysteriskt roligt.
-Okej, låt höra. -Jag är trött på harplektioner.
Jag är trött på lektioner i modern dans och måleri.
Och jag är trött på barnen!
Jag är uttråkad.
Du vet, för ett ögonblick lät du som en av mina patienter.
Jag borde kanske vara det så jag får träffa dig ibland.
Om det finns nån som inte behöver psykoanalys-
-är det du.
Tack.
Vi ska prata, verkligen prata, i kväll.
-Din bankett är i kväll. -Sablar också.
-God morgon, doktorn. -God morgon.
Vi ses i kväll.
-Hej. -Freddy.
-Lydia. -Hej, Freddy.
Raring.
-Spänd, raring, så spänd. -Tycker du det?
Oliver säger att jag är den enda som inte behöver analys.
Alla behöver psykoanalys.
Tror du att min hjärnas inre skrymslen skulle vara intressanta?
Kom till mitt kontor i morgon bitti kl. 10.00 så ska vi ta reda på det.
Om jag tror att hon behöver hjälp ser jag till att hon får det.
Kom igen, nu går vi.
Bravo! Bravo!
Tack, mr Jericho, tack. Det var helt lysande.
Bravo!
Tack.
Och nu har vi i De sju konsternas kvinnoförening-
-en väldigt speciell överraskning på lut för oss:
Mr Samson Shillitoe-
-poet.
Mr Shillitoe har de gått med på att läsa för oss-
-från sin egen bok med dikter, "Julrosen".
Julrosen är förresten en medicinsk ört-
-som i forna tider användes för att bota galenskap.
Jag slog upp det.
Mr Samson Shillitoe.
Samson.
Det var en gång en pojke som skrev: Var hälsad, muntra sinnelag!
Och de sparkade ut honom från skolan.
Och en man skrev:
"Här är jag en poet, som dricker liv Som enklare män dricker vin"
Honom låste de in i en bur.
Åh, och en annan man skrev:
Sätt ihop dem alla Och det blir MOR
Han fick respekt, vördnad, pengar-
-pengar, pengar.
Vad är det för fel på en dikt för mödrar?
Jag råkar vara en mor.
Törnros, törnros, lock Tolv gäss i en flock.
De gamla på De ungas ryggar rida
Och de kan inte Över skorstenarna glida
Vad ska det betyda?
Det betyder sluta lämna över ansvaret till barnen.
-Men, mr Shillitoe. -Jaså?
Snälla, mina damer, snälla. Jag tycker att vi borde låta mr Shillitoe fortsätta.
Ska vi fortsätta?
Kvinnor.
Kvinnor...
...har ni haft kärlek?
Hur meddelades den? Med diamanter och brokader?
Sa han nånsin att han älskade dina stunder av muntert behag?
Eller sa han nånsin:
Å min kärlek är som en röd, röd Nyutsprungen ros i juni
Kvinnor är ni.
Röda, röda rosor är ni.
Blomstra.
Veckla ut er.
Öppna era korsetter och blomma.
Låt några metaforer krypa ovanför knäna.
Jag tycker inte att det är rätt. Jag tycker inte alls om det.
Nu...
...ska jag läsa för er.
Du. Vart är du på väg? Sätt dig.
Våga inte gå ifrån mig.
Barnsliga, oförskämda, föraktfullt snobbiga kulturjagande gam.
Leta efter blommor i en järnaffär. Du kommer att dö av brist på detta.
Fortsätt till galgen. Spring till galgen.
Hur vågar du?
Håll käften!
Sätt er ner!
Mina damer i Den moraliska rättskaffensheten och de sju syndernas förening-
-ni tuberkulostestade haggor-
-jag opponerar mig mot den fantastiska ofantligheten i er intethet.
-Rhoda. -Han gör vad då?
-Rhoda, lägg på luren! -Jag kommer strax.
Två gulasch utan majs.
Ta det lugnt med majonnäsen.
Vad håller du på med?
Vart ska du, Rhoda?
Rhoda. Rhoda! Det var sista chansen!
Det är uppenbart att han inte är nån poet.
-Se upp för orkidén. -Jag har aldrig blivit så generad.
Låt honom vara, era dumma slynor! Släpp honom!
Kom igen, Samson, jag tar hand om det.
Rör honom inte, annars krossar jag skallen på er!
Jag smäller till dig i skallen med din väska om du inte aktar dig.
Ryggradsknäckare. Ni vill inte ha min poesi. Ni vill ha min lever.
Ut! Ut! Ut! Försvinn härifrån, era tjallare!
Ut!
Du borde låsas i för att ha förstört vår underbara...
Få ut honom härifrån, annars ringer jag polisen.
-Vad har hänt, Samson? -De tyckte inte om min uppläsning.
-Jaså, du ska betala för skadan. -Du kan dra av det på mina 200 dollar.
Han förväntar sig väl inte att få betalt för det han gjorde?
Vad menar du? Du lovade honom 200 dollar.
Jag dör hellre.
De kommer aldrig att låta mig bli ordförande för nåt igen.
Hör... Du bjöd in honom.
-Men han läste inte en enda dikt. -Allt han säger är en dikt.
Ge mig mina 200 dollar.
-Ge dem inte till henne. -Ge mig pengarna!
-Ge dem inte till henne!
Snälla, snälla. Snälla, jag orkar inte mer.
Okej, okej. Det här är vidrigt. Du är omoralisk som tar emot dem.
Han är slut. Han kan inte skriva längre. Inte ens behålla ett jobb.
Hade han nån talang är den borta.
Gå och dö, och jag menar nu, din tjallare.
Här träffar jag mina gycklare för förakt och hån.
-Vad hände, Samson? -Jag försökte berätta. Det gjorde jag verkligen.
Varför måste jag vara poet, Rhoda?
Varför poet?
Varför inte ett helgon?
Varför denna eviga sång?
Det är nåt fel nånstans.
-Leonard. -Ursäkta mig.
Kom igen, älskling.
Evelyn. Evelyn. Evelyn.
-Kan du lämna henne i fred, Leonard? -Snälla. Jag tar hand om henne.
-Du kommer att berätta allt för mamma. -Ja.
Jag har bett patienten låta hennes man komma in.
Det är möjligt att han har uppmuntrat hennes otrohet-
-så jag ska försöka ta reda på om det finns brist på virilitet hos honom.
-Du får inte komma in här när som helst. -Det är väldigt viktigt.
Jag sa att du måste remitteras av din läkare.
Jag sa att jag inte är patienten.
-Om du inte går... -Hallå, hallå.
Hör på... Hej. Dr West?
-Ja? -Det är om Samson.
Alla har sagt till mig att han behöver hjälp.
Du vet, din sorts hjälp.
För att ta mig an en annan patient måste jag överge ett av mina nuvarande fall.
-Än sen? -Det är omöjligt.
-Men han är väldigt viktig. -Ja, det är klart.
-Doktorn, du ska vara på institutet. -Jag vet, jag vet.
-Ms Bueler. -De ringde om artikeln igen.
Jag ska avsluta den i kväll. Ms Bueler, boka ett möte med mr...?
-Shillitoe, Samson Shillitoe. -Samson Shillitoe.
Jag tror att kanske... Försök med dr Huddleson.
Nej, du förstår inte. Det måste vara han.
Dr West. Dr West.
Det är 200 dollar. Hur många behandlingar räcker det till?
Nej, nej. Du betalar doktorn efter hand.
-Åh, nej. Jag måste bli av med det här i dag. -Jaså?
Visst. Om han får reda på det...
-Förlåt. Samson säger alltid att jag... -Ursäkta mig.
Vänta lite.
Han slår mig inte. Jag menar, han kommer bara nära.
-Jag klagar inte... -Ursäkta mig, jag är sen, jag måste gå.
Jag såg dig på TV, och du sa att du kan hjälpa författare.
Jag har hjälpt författare, men har aldrig hört om Samson Shillitoe.
Det borde du ha gjort.
Lyssna på det här. Det här är "Buffalo Courier-Express".
"Med 'Julrosen' av Samson Shillitoe-
-hörs en ny röst över hela landet.
Äntligen har vi en tendentiös poet."
-Tendentiös betyder att han har en åsikt. -Jag vet.
Den här i "Poetry Journal" är en halv sida lång.
"Mr Shillitoe verkar fast besluten att särskilja sig-
-och bilda en ny poesi.
Och eftersom poesi kommer ur livet..."
Hallå, vänta. Vänta en minut.
-Gå härifrån. -Vad är du för sorts läkare?
-Inte intresserad. -Jag erbjöd 200 dollar.
Jag tar inte emot patienter mitt på Fifth Avenue.
-Du måste lyssna på mig. -Fortsätt med ditt.
"New York Times" ser fram emot hans nästa bok.
Åh, damen.
Jag pratar inte om nån bluff som undervisar på flickcollege.
Samson är en hängiven man. Han är en stor poet.
Du hörde recensionerna.
Och de rörde bara en samling små dikter.
Du förstår, han skriver en stor dikt. Den vill inte komma ut.
Den är större än allt han har gjort.
Nästan fem år har han jobbat på den, men nu slutade det.
Som du sa, han är blockerad.
Förstår du inte?
Du vet, när dikten blir rätt-
-är han i en annan värld.
Och orden bara studsar överallt.
Inget går upp mot det.
Ibland kan det börja mitt i natten.
Det kan börja när som helst, på de galnaste platser.
Förstår du inte?
Det sliter honom i stycken, och det finns inget jag kan göra-
-för jag vet inte var hans inspiration kommer ifrån.
Jag menar, var den än kommer ifrån är det helt klart inte från mig.
Jag kan inte...
Lyssna nu, jag har inte gråtit sen jag var tre år gammal.
Men jag är rädd att han ska göra nåt dumt.
Jag menar, många författare tar livet av sig när de är så där.
Du måste hjälpa honom.
Snälla, du måste hjälpa honom.
Okej, växla, växla, kör.
Vad var det jag sa, grabben? Killen mörbultar dig.
Du kan inte låt din högra hand skydda din haka-
-Han är inte här. -Jag ska se mig omkring.
Fortsätt med det du gör.
Hallå, hallå.
Upp med dig.
Ge den till honom.
Härmed delger jag dig en kallelse och assistent Quirk är mitt vittne.
Ta den.
Ta den!
Nu har du gått för långt, Shillitoe. Överfall på polis.
Kom tillbaka hit.
Mr Shillitoe, kom tillbaka. Kom tillbaka.
Öppna dörren! Det här är över. Du öppnar dörren!
-Hör du vad jag säger? Öppna! -Killar.
Öppna dörren!
-Du måste lämna stan, Samson. -Bara en kvart.
Okej, okej. Här.
Det här är över. Öppna dörren!
-Rhoda. -Hej.
Gå och låna en väska från Fitzgeralds.
-Vart är vi på väg? -Det har inte du att göra med.
Det har jag om jag åker dit, eller hur?
Cob City, Indiana. Okej?
-Varför det? -Jag har en farbror där.
Kom igen, skynda dig. Skynda dig.
Du kan fly härifrån, men du kan inte fly från dig själv.
Hämta resväskan. Fort!
Hur ska vi komma till Indiana?
Med buss. Börja packa och ge mig de 200 dollarna.
Nej.
Vad?
Jag har dem inte.
-Ge mig stålarna. -Jag kan inte. Jag gav dem till dr West.
-Är du gravid? -Nej, han är psykiatriker.
-En psykiatriker? Sluta skoja. Ge mig... -Jag skojar inte.
Gav du dem till en psykiater?
Varför? Har nån berättat att psykiatriker kan bota dumhet?
-Samson, inte för mig, för dig. -För mig?
Att slå mig får inte tillbaka dem. Jag har redan betalat för 20 besök i förväg.
Gav du honom pengarna? -Samson, det är bara 10 dollar per besök.
-Han brukar ta mer än så. -Det är mina pengar.
Han tar mer betalt än så, men han är intresserad av ditt fall.
-Mitt fall? -Ja. Se här, det är hans kort.
Det är 41-8 Park Avenue. Du ska vara där kl. 15.00 i morgon...
Du bestämde att jag behövde en psykiatriker?
-Du behöver hjälp. -Du bestämde?
Du, med en hjärna mindre än en pygmés gen. Du...
Dikten tar form. Jag behöver tid, ett ställe att arbeta på.
Och du gav bort mina pengar.
Samson, jag gjorde det för din skull.
Se vad som händer.
Samson. Samson, du förstår inte. Jag gjorde det för din skull.
Kom igen. Hjälp henne.
-Slå henne inte! -Sluta, annars ringer jag polisen!
Saxhjärnehäxa.
Samson!
Rhoda!
Rhoda.
-Åh, mitt ben. -Kom igen.
Din ruttna översittare.
Ta bort händerna från mig.
-Jag måste lämna stan. -Galning.
-Du borde inte gå lös. -Åk till Indiana. Struntar i vart du åker.
Du är galen. Du är knäpp.
OLIVER WEST, LEG. LÄK.
Okej.
Kom igen. Kom igen.
Kom. Nu går vi.
Jag...
Jag följer dig till hissen.
-Du vad? -Jag måste gå till kontoret.
-Nej, Oliver. -Bara en liten stund.
Nej, Oliver. Det är tre kvällar i rad.
-Jag är tillbaka om mindre än en timme. -Inte i kväll, snälla.
Älskling, du vet att jag måste avsluta dikteringen av artikeln.
Du vet hur viktigt det är.
Efter i kväll blir det gjort.
-Gör det i morgon. -Jag är på institutet i morgon.
Åh, snälla.
Deadline är i morgon. Den måste skrivas och skickas in innan kl. 12.00.
Lägg av med artikeln. Vi går till sängs.
Okej, gör dig klar. Jag är där om trekvart.
Vad i helvete gör du?
-Dr West? -Vem är du?
-Är du West? -Ja.
Du är skyldig mig 200 dollar.
Shillitoe.
-Samson Shillitoe? -Rätt. 200 dollar.
Jag lovade din fru att jag under inga omständigheter skulle ge dig pengarna.
Jag är rätt bra på karate.
Visst är du det.
Kom igen, West, ge mig mina stålar.
Nej. Absolut inte.
-Du behöver inte pengarna så mycket. -Nej, men jag tror du behöver mig.
-Din idiot! -Tror du verkligen det?
Mr Shillitoe, du verkar vara för intelligent-
-att sänka dig till fula namn men om det hjälper...
-...kalla mig vad du vill. -Kvacksalvare.
Jag ville inte ha dig som patient. Mitt schema är fullt som det är.
Men din fru sa att vissa saker...
-...som fick mig att ändra mig. -Vad för saker?
Till att börja med, att du inte har kunnat skriva.
West, håll dig till att laga besvikelsens repor.
En av reglerna i tragiska tider är att verkliga fiender aldrig möts i öppen strid.
Men jag tror inte att vi är fiender.
Inte? Du skyddar det som är, medan jag föreställer mig det som kan bli.
-Och vi är inte fiender? -Det är fint formulerat.
Fint formulerat? Du låter som en kvinna.
"Du säger saker så vackert jag kan lyssna på dig för evigt."
Och med för evigt menar en kvinna högst 20 minuter.
-Men du involverar dig ändå med dem. -Nej, de involverar sig med mig.
För de vet att jag är kapabel till en skönhet-
-mer äkta och bestående än deras.
-De sluga bestarna står inte ut med det. -Och de stör ditt arbete?
Ge mig pengarna och låt mig gå härifrån.
Hör på, Shillitoe, lyssna på mig.
Har du nån aning om hur tråkiga de flesta av mina patienter är?
Självklart.
Se det ur min synvinkel.
Vet du hur sällan jag får ett fall som är en verklig utmaning?
Får jag?
-Varsågod. -Tack.
Jag menar, vad kunde psykiatrin har gjort mot Beethovens raserianfall?
Kunde jag ha botat Edgar Allan Poe från att dricka? Eller räddat Van Gogh?
Vad är det för poesi du offrar allt för? Varför skriver du den?
Vi kan bara få svar från konstnären själv.
Och här är du, kanske en författare med stor potential.
Eller kanske en bluff.
Det finns inget jag kan göra förutom att ta reda på det.
Och trots allt har jag fått betalt i förskott.
Blanda inte ihop Det svåra med lidande
Att vara ledsen Är lättare än att bli galen
Hör på, West-
-jag är i trubbel med polisen.
Jag behöver pengarna för att ta mig ur stan.
-Du tror mig inte, va? -Nej, det gör jag inte.
Vi har kommit långt Mot okunnighet och uppförsbacke
-Vad betyder det? -Det kan försätta dig i konkurs.
Shillitoe, jag har hört nog för att veta att du har en bra hjärna...
-...som är levande, alert och nyfiken. -Ge mig mina pengar!
-Finns ingen anledning till förtvivlan. -Vilken förtvivlan?
Din fru har berättat om ditt humör.
-Hon är rädd att du kan ta livet av dig. -Vad?
Åh, kvinnor.
Nånstans fick de idén att skratt betyder lycka.
Så från ögonblicket man föddes-
-kittlar de ens fötter, klappar en under hakan tills man skrattar sig sjuk.
Så fort man slutar och har en allvarligt tanke-
-är man på gränsen till självmord.
-Får jag låna din bok? -Varsågod.
Titta, West, ge mig mina pengar tillbaka.
Gå hem nu.
Ge mig tillbaka mina pengar eller börja förtjäna dem.
Vet du vad klockan är?
Sen en suck Som helvetets grottorna suckade
När den incestuösa modern Yttrade namnet död
Ljudet ekade
Farväl Och igen och igen
Farväl Farväl
Vad betyder det?
Vart ska du?
-God natt. -Vad menar du med "god natt"?
Om du inte kan tolka en dröm vill jag ha mina pengar tillbaka.
God natt.
-Vart ska jag ta vägen? -Gå hem.
-Jag sa att jag inte kan. En polis är efter mig. -Vad har du gjort?
Jag kunde inte betala underhåll.
West, i kväll började den tredje delen av min dikt ta form.
Jag behöver ett ställe att jobba på. Låt mig stanna här tills i morgon.
Jag tillägnar den till dig, till West.
Dr West.
-Min sekreterare kommer hit kl. 09.30. -Jag är borta innan kl. 09.00.
Städat, låst, borta.
Kom tillbaka till ditt möte kl. 15.00.
Oroa dig inte. Jag vill ha mina 200 dollar.
Det är bara 190 nu. Ni har haft ert första möte.
Okej, Samson. Kom in och se vad du gjorde mot mig.
Vem fan är du?
Jag sa: "Vem fan är du?"
Jag letar efter Samson Shillitoe.
Du slösar bort din tid för han diskuterar aldrig sin poesi.
-Var är han? -Hur fan ska jag veta det?
Var är han?
Just nu är han halvvägs till Indiana-
-och om du inte försvinner kommer jag att börja skrika-
-snut eller inte, förstår du?
Ett, två, tre.
Se upp.
Jag ska anmäla dig till stationen, din fascistiska tjallarskalle!
Mr Shillitoe Kl. 15.00 fredag
-Ni kanske vill komma in och titta. -Leonard, ändra din attityd.
-Håll tyst! -Säg inte åt mig att hålla tyst.
Han gör det för att reta mig.
Din fina läkare vill träffa mig. Jag är här.
Och vår son och din underbara mor är vittnen.
Den hedersknyffeln. Han har ett hjärta lika svart som ruter ess.
Dr West?
Han är inte här.
-När väntas han hit? -När är din tid?
-Jag har ingen än. -Du måste ha bokat tid.
Jobbar du med dr West?
Är du en av hans patienter?
På sätt och vis.
Vad är det för fel på dig?
Ingenting. Vad är det för fel på dig?
Jag är ingen patient.
Var inte så självbelåten. Det kan hända så där.
Min fru, Evelyn, är patienten.
Jaså?
-Jag heter Tupperman. -Jag heter Swinburne.
Dr West sa åt min fru att be mig att komma förbi.
325?
Nej, hon var inte gift, bara gravid.
218. Nej. Låt mig se.
Förskingraren, smygtittaren.
-331. -Det var trevligt att träffas.
Kom hit.
-Vad är det där? -Jag tror att det är din fru.
Min fru?
-Inte förrän vi är säkra på att hon är 331. -Hur vet jag vilket nummer det är?
-Hur många gånger har hon varit här? -Fyra.
-Lider av mild hysteri? -Den är inte så mild.
Det måste vara hon.
Akt 3311, fjärde besöket.
Dagens patient erkände att hon nyligen hade begått äktenskapsbrott.
Det var det som gjorde henne hysterisk och att hon kom till mig.
Dana, ta en promenad så att din mor och jag kan prata.
-Jag är trött. -Dana, jag sa promenad.
Evelyn, du håller mig på halster.
Jag har inget att säga.
Förutom till dr West.
Dr West. Plötsligt vet han bättre än din egen mor.
Jag har bett patienten att be sin man komma hit.
Det är möjligt att han har uppmuntrat hennes otrohet-
-så jag ska försöka ta reda på om det finns brist på virilitet hos honom.
-Virilitet? Brist på vir...? -Det är du.
Brist på virilitet?
Ska du ta reda på min virilitet?
Vad sägs om den här viriliteten? Vad sägs?
Virilitet, va? Virilitet? Vad sägs?
Ta det lugnt.
Ta det lugnt nu.
Åh, Evelyn. Evelyn.
Evelyn.
Allt hon ville ha gav jag henne.
Ett diamantarmbandsur.
En minkkappa. Inte en jacka, en fullängds.
Hon vill ha en psykiatriker, så jag lät henne få en psykiatriker.
Har jag nånsin klagat på de 35 dollarna per besök?
-Tar bara 10 dollar för mig. -10?
Kom igen, hon är ute i bilen.
-Berätta allt du har hört. -Jag vill inte bli inblandad.
Snälla, snälla... Jag ska göra dig en tjänst nån dag.
Jag är i fastighetsbranschen. Behöver du lägenhet?
-Jag behöver ett rum, men måste ha det i dag. -Avgjort. Kom igen.
Vi kastar ut hennes mor. Du kan få hennes rum.
Åh, nej.
Trodde du att du kom undan med nåt?
Du underskattade mig, du med din fina läkare.
Jag vet allt. Allt!
Swinburne stöder mig. Eller hur?
-Evelyn. Evelyn. Evelyn. -Evelyn.
Det är han. Ta honom. Ta honom.
Släpp ut mig härifrån.
-Åh, nej, vad gör du? -Släpp ut mig!
Okej, ut med dig. Kom hit. Släpp in mig.
-Evelyn, Evelyn! -Åh, Evelyn.
Jag är ledsen, Evelyn, vi får prata om det. Jag är ledsen för allt jag sa.
Jag vet vem det var. Han tvättade våra mattor.
Hämta en läkare. Hjälp mig. Förlåt, jag menade inte vad jag sa.
Evelyn? Vi pratar om det. Allt kommer att bli bra.
Nej, jag tycker att vi ska bygga upp när vi är på väg upp med crescendot.
Bygg upp mer, fortsätt bygga upp. Ner ett och bygg upp tillsammans. Tillsammans.
Så ja, bygg upp.
-Hela vägen ner, en upp... -Ursäkta mig.
Hallå?
TELEFON
Dr Longfellow. Han är inte här.
Han sa nåt om ett möte på institutet.
Och som så ofta händer när schimpanser blir vuxna-
-blev Jo-Jo våldsam.
Han dödade två andra schimpanser, en orangutang och en stor babian.
Så vad ska vi göra med Jo-Jo?
Vad ska vi göra med en så farlig varelse?
Ska vi isolera honom för alltid?
Ska vi döda honom? Nej.
Det finns ett annat sätt att eliminera detta katatoniska tillstånd.
Så djurparksmyndigheterna gav mig tillstånd att använda min metod:
Menkens transorbitala prefrontala teknik.
Det är en enkel process och precis samma som jag använder på människor.
Lyft ögonlocket, stick in genom bindhinnesäcken och orbitalplatta-
-i frontallobens orbitalyta.
Till ett djup på exakt fyra centimeter.
Jag skadar inte hjärnbarken märkbart.
Men med en bågformad rörelse med instrumentet-
-skär jag lobens nedre kvadrant och passerar precis framför...
Tack. Precis framför toppen av sidoventriklarna.
Det här måste göras på både stora och mindre loben-
-för att operationen ska vara effektiv.
Men det fina med tekniken är att man kan göra det var som helst.
Även på läkarmottagningen.
Fantastiskt.
Jag röstar på att vi låter dr Menken leukotomera-
-alla stygga schimpanser vi har som patienter.
Jag har aldrig uppskattat preussisk humor.
Jag är inte preussisk. Jag är från Wien.
Dr Menken, varför har du insisterat på att visa oss det här?
Jag trodde det var uppenbart, doktorn.
Du är chef för Para Park.
Dr Kropotkin är direktör. Resten av oss är styrelsemedlemmar.
Vill du använda psykokirurgi på Para Park?
-På våldsamma fall, ja. -Men det här är en varelse från djungeln.
Om den hade växt upp i en sund miljö...
Nonsens. Jag sa ju att han var en destruktiv...
Det du sa bevisar ingenting.
Det finns organiska skillnader mellan aphjärnan och den mänskliga.
Min teknik har haft samma framgång på människor.
Jag har redan utfört den mer än 30 gånger.
Men i ett välorganiserat, organiskt samhälle...
Jag trodde att vi hade lagt lobotomin bakom oss.
Det här är inte gammaldags lobotomi.
Det är Menken-tekniken.
Hur som helst, du pratar om framsteg. Du har dem fortfarande på soffor.
-Jag ogillar det. -Varför?
Hur långt har du gått från din älskade Sigmund?
Dr Freud.
Han var inte Sigmund med mig, och han är inte Sigmund med dig.
-Jag kräver en ursäkt. -Åh, kom igen.
Ska vi vara forskare eller diplomater?
Okej, nu ska vi hålla det vetenskapligt.
Vare sig man kallar det lobotomi, leukotomi eller Menken-teknik-
-är metoden oprecis och förstör alltid hjärnvävnad.
Patienten lever på en lägre känslomässig nivå och skadorna går inte att reparera.
Så vilket alternativ erbjuder du?
Kärlek?
Att förstå deras pappor?
De var destruktiva personer.
År av vältrande i självömkan medan du håller deras händer-
-kommer inte att förminska det.
Men om du ger dem en behaglig miljö-
-kommer inte det dagliga livets stress att påverka dem.
Låt mig gå. Låt mig gå.
Låt mig gå, fan ta dig. Jag lovar, jag ska...
West, ge mig pengarna. Jag behöver dem.
Din snikna tjallare.
Det är okej. Okej. Det är okej. Låt honom gå.
-Ge mig pengarna! -Släpp honom. Det är okej.
West, mina pengar.
Ursäkta mig. Jag vill prata med dig. Kom hit, kom hit.
Lyssna nu, jag kan få in dig i Para Park.
-Para Park? -Det är ett privat sjukhus.
Du gör allt för att behålla mina pengar.
Nej. Du skulle bli ett av de speciella fallen. Intagen gratis.
Ja, ett fynd.
Självklart inser du att polisen inte kan röra dig på Para Park.
Du kanske föredrar fängelse mot ett lugnt rum där du kan arbeta.
Det hänger på att jag kan få mina kollegor att gå med på det.
Dr West kommer ut på lördagar och han vill ha en session med dig.
På tisdagar och torsdagar får du gruppterapi.
Men kom ihåg, om det finns nåt du skulle vilja diskutera-
-är jag tillgänglig.
-Säkert att jag får ett privat rum? -Ja.
-Jag får jobba i fred? -Självklart.
-Bra. -Kommunicera med din musa.
Oroa dig inte. Ingen kommer att störa dig.
-Har du ringt dem idag? -Ja.
Han gör stora framsteg, tack.
De har sagt det i två veckor.
-De kan aldrig bota honom. -Håll käften.
De utför mirakel nuförtiden.
-Du kanske borde åka och hälsa på honom. -Nej, inte än sa de.
Oroa dig inte. Läkarna vet vad de gör.
Ja.
SAMTYCKE TILL OPERATION
-Det står operation där. -En teknisk term.
Nej, den är inte så teknisk. Jag vet vad det betyder.
I medicinsk terminologi-
-faller många saker under begreppet operation som du kanske inte tror.
Att dra ut en tand, till exempel.
Kallar ni det operation?
Så om du bara skriver under här.
Tro mig, det är rätt sak att göra.
Nej, jag vill inte göra nåt som kan skada honom.
Självklart inte. Som jag sa, det är som att dra ut en tand.
Jag hade en här, ser du?
-Mrs Shillitoe. -Det gjorde ont som fan.
Du skulle vilja få hem din make igen så fort som möjligt, eller hur?
Ja, men jag tror jag ska prata med dr West om honom-
-eftersom han är den som tar hand om honom.
Jo, men som jag förklarade-
-är dr West chef för sjukhuset Para Park.
Så även med din signatur-
-kan ingen behandling ges till din make-
-såvida inte dr West och hans specialistkollegor godkänner det.
Så vad är vi? Är vi läkare eller är det en del av sjukdomen?
De andra: mekaniker.
De fixar läckor i rören.
Jag säger, slit ut alla rör och börja om från början.
Tack, Vera.
Om man vill ha bättre människor så måste man ge dem en bättre värld.
Snälla Sammy, jobba inte mer i dag.
-Jag måste jobba, Vera. -Nej, men du borde slappna av lite.
Ja, jag vet.
Dr Kropotkin.
-Ja? -Dr Kropotkin, dr West kommer.
Tack.
-Doktorn. -Arnold.
-God eftermiddag, mrs West. -Hej.
-Kan jag få prata med dig ett tag, doktorn? -Ja, kom hit.
-Vad har han gjort? -Vad har han inte gjort?
-Har du stört honom? -Nej.
-Gruppterapimötena? -Ja.
De är inte möten längre. De är föreläsningar.
Och det nya vågbadet?
Det ska vara för alla patienter. Han skriver alltid i det.
-Låt dr Kropotkin ta itu med det. -Dr West.
Om du frågar mig, har de ett utomäktenskapligt förhållande.
-Hej, doktorn. -Dr West.
Mrs West.
Jag är glad att du kom hit innan dr Menken.
Vi borde prata om hans vilja att operera.
Oroa dig inte. Det blir ingen operation här. Ursäkta mig.
Lydia, det här borde inte ta mer än en timme.
Ja, då ska vi se... En timme enligt din tid är cirka sex timmar enligt standardtid.
Ursäkta mig. Vi ses där inne.
Var en duktig flicka. Så snart mötet är över-
-så åker vi ner till viken och hittar en speciell plats för middag.
Prata med patienterna. De gillar sällskap.
Jag kanske borde ha tagit med mig harpan.
Okej, okej...
-Hej, Freddy. -Lydia, älskling. Det är så kul att se dig.
-Var är Oliver? -Hos dr Kropotkin, tror jag.
Lämnade han dig ensam?
-Åh, Lydia, om du var min fru... -Freddy.
Du skulle inte vara ur sikte en sekund.
Jag tror att ert möte är redo att börja.
Menken med sin kniv. Om Freud visste...
Vi ses senare, älskling.
Hej då, Freddy.
HÅLL DÖRREN STÄNGD HYDROTERAPI
Ursäkta mig.
-Vad är så fascinerande? -Inget. Vågbadet. Jag var nyfiken.
Om du vill gå först, varsågod. Men söla inte.
Nej, tack.
Låt inte mig störa.
-Vi har träffats förr, på sätt och vis. -Jag vet. Du är en av dem.
-En av vad? -Intagsventiler med moderliga tendenser.
Vi kan inte alla leva i Apollo-världen.
Vad vet du om Apollo?
Åh, vissa av oss intagsventiler har läst lite grann.
Det här stället verkar passa honom.
Åh, ja. Han har anpassat sig väldigt bra.
Han har jobbat hårt med sin dikt.
Han är på tredje delen. Jag ska visa den för dig.
-Där ser ni. -Det här kan vara en hjälp på mötet.
-Nej, jag... -Jag skaffar hans tillåtelse.
Bra. Vill du att jag ska leta efter honom.
Nej. Jag hittar honom.
Du kan titta i hydroterapirummet.
-Okej. Oroa dig inte, jag ska prata med henne. -Tack, doktorn.
Oliver, jag trodde mötet skulle börja.
-Ja, på dr Kropotkins kontor. -Kommer du inte?
Jag är där om några minuter.
Oliver, jag...
Inget.
Vad erbjuder stället som botemedel?
Målning, pingpong och bubbelpool.
-Hur har patienten reagerat? -Han verkar vara lycklig.
Lycka är inte en psykiatrisk term.
Jag menar, han fungerar. Han identifierar.
Och han skriver. Han skriver faktiskt.
Oliver, vi diskuterar mr Shillitoe och hans bedrifter.
-Dr Menken har föreslagit kirurgi. -Jag insisterade.
-Han är inte en schimpans. -Han är destruktiv.
-Jag har gjort lite undersökningar... -Men han svarar på behandlingen.
-Dr West, berätta för honom. -Ja, berätta för mig.
Hur botar du hans våldsutbrott?
Det är... Det är för tidigt att säga.
Vi har hjälpt honom med förståelse-
-med uppmuntran och med hans miljö.
Miljö?
Jag vädjar till er som vetenskapsmän.
-Jag kräver en chans att bevisa att jag har rätt. -Han är inte våldsam.
Självklart, inte här i en kokong.
Kan han stanna här för resten av livet?
Din teknik är kastrering. Du gör honom till en grönsak.
Du kommer att förstöra hans passion.
Och hur är det med hans gåva?
-Vad för gåva? -Hans poesi.
Åt helvete med hans poesi! Jag vill göra honom till en användbar, social människa.
Jag tror att poesin kanske är ett substitut för sex.
Ja, mannen har uppenbarligen inte framgång hos kvinnor.
Hans fru har gett sitt tillstånd. Hon vill hjälpa honom.
Jag insisterar på att vi röstar. Jag röstar ja.
-Jag röstar på ett eftertryckligt nej. -Jag säger nej.
Dr Vorbeck?
Tja, jag...
Jag överväger det.
Om jag säger nej, ingen operation.
Och om jag säger ja, så har dr West den avgörande rösten.
Jag tror att under omständigheterna-
-säger jag-
-ja.
Tack, dr Vorbeck.
Du är ännu en mekaniker.
Och du har förlorat. Vi vet alla vad dr West tycker.
Dina metoder har misslyckats med den här mannen.
Gör det officiellt, Oliver. Rösta.
Oliver, för patientens välbefinnande-
-för hans fru, för samhället, så måste du rösta ja.
Det är två för, två emot.
Ge dem din "nej"-röst, doktorn.
Jag säger...
...ja.
Tack.
Kl. 15.00. Temperatur: 24 grader. Luftfuktighet: 81 procent.
Högsta temperatur i dag 26 grader, lägsta 22.
Lufttrycket 1010,8 mbar och fallande.
90 procents sannolikhet för åskskurar-
-som börjar i eftermiddag och fortsätter under natten-
-med små utsikter till uppklarnande i morgon.
Till helgen visar prognosen på lokala skurar-
-med ett förväntat temperaturfall.
Sammy-
-fly.
Vad har hänt?
-Var det hans fru? -Du måste sticka härifrån. Fly.
Ni borde skämmas. Ni vet, ni har snuskiga tankar.
-Jag bad bara killen om en tändsticka. -Äh, håll mun.
Vilket jobb för vuxna män.
Jämfört med dig är jag ett lysande exempel.
Det är han! Stanna! Stanna!
-Kan inte förrän vi kommer till andra sidan. -Ring andra sidan.
Håll dina smutsiga händer borta.
Min bok. De tog den. Boken.
Hallå där. Stanna.
-Var är Rhoda? -Hon är upptagen.
En amerikansk ost på småfranska.
-Rhoda. -Samson.
De tog min bok. Jag måste få tillbaka den.
-Hörde du? -Jag hörde dig.
Det är bara fem mil. Du kan åka dit och tillbaka på ett par timmar.
-Jag ska rita en karta åt dig. -Hallå.
Jag ska ingenstans.
-Kom igen, Samson, hon är upptagen. -Du måste gå.
Går du härifrån igen är det kört för dig.
Oroa dig inte, oroa dig inte.
Du måste gå!
-Jag måste avsluta dikten. -Då får du hämta den själv.
Kommer in... Du har inte ens sett mig sedan du kastade mig nerför trappan.
-Jag kastade inte dig! -Min vrist var som en grapefrukt.
Brydde du dig om det? Undrade du om jag var skadad?
Brydde du dig om att ringa mig?
-Vi har ingen telefon. -Eller skicka ett vykort?
-Nej, inte ett ord. -Ett vykort?
Sen marscherar du in här och börjar rita kartor åt mig?
Din okunniga, otacksamma knöl!
-Jag ber dig att rädda min dikt. -Jag bryr mig inte ett smack om din dikt!
Samson.
-Rhoda. -Samson.
Samson.
Nå, den är min.
Där ser du, Arnold, jag sa ju att han skulle komma tillbaka för det här.
-Vem är det? -Din käre Freddy.
-Åh, hej. -God morgon.
Han är inte här. Han gick för en halvtimme sen.
-Dr Menken hämtade honom. -Jaså?
-Ska du inte gå till Para Park? -Jag har bättre saker att göra.
Åh, Lydia.
Till och med på morgonen ser du...
-Du ser så förtjusande ut. -Freddy.
Var inte löjlig. Städerskan.
Det är hennes lediga dag, och barnen är i skolan, och Oliver är på Para Park.
Släpp.
Okej, okej.
Låt oss prata lite först.
Jag måste klä på mig. Jag är sen till ett möte.
Plötsligt är du rädd för ett litet samtal.
Det var inte så länge sen du bad mig att analysera dig.
Jag ville bara göra Oliver svartsjuk.
Åh, jag förstår.
En amerikan som älskar är som en ungrare som spelar baseboll.
-Lydia, är det här bra? -Ut härifrån.
Spela inte svårtillgänglig med mig.
-Sluta, Freddy. -Älskling.
-Sluta. -Sluta kämpa emot.
-Sluta. -Jag älskar dig.
-Du gör mig illa. -Sluta kämpa emot.
-Sluta. -Lydia, jag...
Vad är du rädd för?
Vi är bara två nervsystem som reagerar på varandra.
Sluta kämpa emot. Lydia, raring...
Åh, Freddy.
Skratta inte åt mig.
Om du inte går nu berättar jag för Oliver.
Du skulle inte göra det.
-Jaså, inte? -Nej.
Nej.
Du vill inte att han låter Menken skära upp mig också.
-Var det därför de åkte till Para Park? -Jag trodde att du visste. Jag menar...
Lydia, han såg dig i vågbadet.
Jag menar, det som pågick påverkade inte Olivers beslut.
-Var är han? -Vem?
-Dr West. -Dr West är i undersökningsrummet.
Släpp in mig! Släpp in mig!
Lydia.
Jag trodde att det skulle bli en operation.
Åh, mrs West.
Jag hade bjudit in dig om jag visste att du var intresserad av psykokirurgi.
Dr Menken, mr Shillitoe kommer ut ur narkosen.
Bra. Bra.
Kanske nästa gång.
Mördare.
Slaktare.
Jag hatar dig.
Jag ser det här som ett extremt rörande ögonblick.
Vetenskapen går hand i hand med mänskligheten...
...för att ha förändrat en destruktiv, antisocial varelse-
-till en ansvarsfull medborgare.
Nu kommer han kunna tjäna sitt uppehälle-
-och försörja sin familj-
-för att ta sin rättmätiga plats i samhället.
Mr Shillitoe.
Känner du dig bättre?
Känner du dig mer avslappnad?
Ge mig tillbaka min dikt!
-Tjuvar! -Vårdbiträde, snabbt.
-Lönnmördare! -Jag behöver din hjälp.
Era äckliga parasiter, smutsiga tjuvar, lönnmördare.
Ge mig min dikt.
Ge mig min dikt!
Jag förstår inte.
Det fungerar på de flesta.
Okej, jag säger åt henne.
-Två gulasch, ingen majs. -Två corned beef på väg.
Bolognakorv på småfranska.
-Bananer och bär. -Macka med bacon, sallad, tomat.
-Två burgare. -Hallå, var är ketchupen?
-Vad ser det ut som? Marmelad? -En amerikansk ost på småfranska.
-Rhoda. -Vad?
Bäst att du tar ledigt i eftermiddag.
För vad? Vad gjorde jag?
Inget. Men din granne ringde just. Din man är hemma.
Var är corned beef-tallrikarna?
Gör inte det. Kasta den inte! Jag varnade dig!
-Vårdbiträde. Vårdbiträde. -Blodsugande juristhyena.
Sluta med domstolar, kallelser, dekret och domare.
Släpp mig. Släpp mig.
Så där. Du måste vara i rätten kl. 10.00 i morgon.
Och om du inte har underhållet åker du i fängelse i sex månader.
-Släpp mig. Låt mig få min... Så där, ja. -Spegeln: 50 dollar.
Hur mycket är han skyldig dig? Hur mycket?
525 dollar.
-Vem är betalningsmottagare? -Beverly Shillitoe.
-Vem är det där? -Håll käften.
Så där.
-Den avvisas inte? -Nej, nej.
Glöm inte: Ytterligare 75 ska betalas nästa vecka.
-Du, vad var checken för? -Rhoda, Lydia.
Vad var den för?
Hon är en mecenat och hon tror på min poesi.
-Det gör jag också. -Du?
Du sa att du inte bryr dig om den längre.
-Hon förstår inte mitt arbete. -Gör jag visst.
-Jaså? -Ja, jag förstår en hel del av dina grejer.
-Är du okej? -Har aldrig mått bättre.
Du fick mig ur fängelset. Nu ska jag avsluta den här jäkla dikten.
-Snälla, jag måste prata med dig. -Varsågod.
-Ensam. -Aldrig i livet.
Håll dig utanför.
-Jag lämnar min man. -Bra.
-Vad ska du göra? -Gå med i Apolloprogrammet?
Hör du det, Knocker. Världens enda hopp är att alla flyttar in hos mig.
-Vad? -Gör inte narr av mig.
Det gör jag inte. Var är ditt bagage?
-Vänta lite. -Hon kan ta soffan.
-Nej. -Då kan du få den.
Det finns inte rum. Vi trampar på varandra.
Du är ute hela dagen. Hon kan städa, laga mat.
-Jag vill inte ha hjälp. -Försök.
-Vad pratar du om? -Du vill gå med i Apolloprogrammet.
Du är från vettet.
Merkurius ord är kärva efter Apollos sånger.
-Samson, jag vill prata med dig. -Kom igen.
Samson.
Samson. Hallå, Samson.
Du menade väl inte det att hon skulle flytta in hos oss?
-Jag menar allt. -Samson. Samson.
Jag tycker att din poesi är det viktigaste i världen.
Men nu med underhållet och allt...
-...tycker jag att du ska skaffa ett jobb. -Inte förrän jag är klar med dikten.
Visst, jag vet att du måste göra den klar, men...
Samson, det är nåt annat jag måste berätta.
Samson.
Minns du när du frågade om jag var gravid?
Jag var rädd att säga det förut, men det har gått mer än fyra månader nu.
Jag måste sluta jobba snart.
Säg nåt, Samson.
-Samson, säg att du inte är arg på mig. -Jag är inte arg på dig.
Kom igen.
-Är du ledsen, Samson? -Nej.
-Visa att du inte är ledsen. -Senare.
Nej, nu. Kom igen, Samson.
Kom igen, Samson, hur lång tid tar det att slå ett slag?
Jag missade.
Här, håll den här.
Håll käften.
Ut!