...
Van pojmova ispravnog i pogrešnog, postoji polje. Naći ćemo se na njemu.
Rumi (1207 - 1273)
Mama? Mama.
Hvala ti.
Pomozi mi da sjednem.
Nemam puno vremena.
Moram znati da ćeš biti dobro.
Biću dobro. -Uzmi mapu.
Znam da smo prošli ovo puno puta i da znaš sve, ali
samo još jednom. Za mene.
Pokaži mi put.
Zašto tuda? -Ostajem što je moguće bliže vodi,
koliko god mogu. Voda mi pruža sigurnost.
A ovo? -Loše. -Zašto? -U gradovima se krije vjetar.
Gdje još? -Otvorenim područjima gdje nema vode.
A ovde?
Moram biti pažljiv. Gledati, slušati i koristiti skener.
I? -Ne biti noću na otvorenom.
Čak ni pored vode. -Obećavaš? -Obećavam.
Dođi ovamo.
Voljela bih da možemo zajedno otići tamo.
I ja.
Da sam znala šta su mi uradili.
Mama?
Ko si ti? -Sira. Ko si ti? -Ja sam Lili.
Šta radiš ovde? -Bila sam sa nekim ljudima, naišao je vjetar,
bježali smo, pa sam se izgubila. -Sinoć sam vidio čovjeka.
Bježao je od vjetra. Je l' on bio sa tobom?
Ne znam.
Dobro. Moram ići. -Kuda ćeš?
Na mjesto koje ispunjava želje.
Mogu li i ja poći?
U redu.
Moramo biti jako tihi dok ne dođemo do vode. -Znam.
Šta je to? -Detektuje vjetar. -Vjetar koji uzima ljude?
Da. -Odakle ti?
Mama mi ga je dala.
Da li je on jedan od ljudi sa kojima si bila?
Ne znam ko je to.
Možemo li sad pričati? -Da, ali tiho. -Gdje je to mjesto
koje ispunjava želje?
Ovde. A mi smo ovde. -To je daleko. -Jeste.
Na tom mjestu možeš nešto zaželiti i ostvari ti se?
Da. -Otkud znaš?
Mama mi je rekla. -Je li tvoja mama ovde?
Ne. Umrla je.
Poželićeš da opet bude živa?
Koliko želja dobiješ? Jednu?
Ne znam. -Dobro.
Ne možemo ovuda.
Moramo se vratiti okolo.
Sira, tvoj skener.
Kako je uradio to?
Ne znam. -Mora da ima posebnu moć.
Ne znam.
Misliš da bi nam pomogli? -Ne, Lili.
Kasno je. Možda ćemo morati ostati ovde večeras.
Ne možemo ostati ovde.
Dajte mi vaše torbe.
Ispraznite džepove.
Isprazni džepove! -Nemam ništa.
Ti, dečko. Pođi sa mnom.
Kakvo je ovo mjesto? -Sklonište.
Sklonište? -Sigurno mjesto.
Sačekaj!
Doći ću te obići kasnije. Biće sve u redu. -Hoće li?
To je mala cijena za zaštitu koju nam pruža.
Navići ćeš na to.
Sjedi.
Šta je ovo?
Jak, ćutljiv tip.
Koristiš to za odbijanje vjetra.
Kako? Pokaži mi. -Znaš kako. Upotrebio si ga na polju.
Nije posve tačno.
Nisi prvi koji ima ovo.
Osoba koja je imala ovaj mu je nešto uradila,
jer ga nisam mogao osposobiti da radi.
To jest, testirati. Mislim da ostatak znaš.
Pretvarao si se? -Pretvarao sam se.
Bila je to voda. -Pametan dečko.
Da.
Znam da znaš kakav učinak voda ima na vjetar.
Vidim to po putu koji si obilježio na mapi, ali ono što ne znaš,
je i da formiranje određene količine vode
u određeni geometrijski obrazac ima sličan učinak.
Isti smo. Ni ja to ne razumijem.
Šteta što momka koji je to pronašao više nema.
Ta tvoja mapa...
Znam ovo područje.
Tu nema ničega.
Ponovo ću te pitati. Kako ovime odbijaš vjetar?
Mogao bih to izvući batinama iz tebe,
ali to se ne bi dopalo ovim ženama.
Iako ti misliš drugačije, one imaju svoje granice.
Dobro.
Možda mi tvoja prijateljica pokaže. -Ona ne zna ništa. -Vidjećemo.
Džena!
Pripremi djevojčicu za test. -Da.
Draga moja, naš mali prijatelj je pokazao da nije za saradnju.
Nadam se da će se zbog ovog predomisliti.
A sada...
Ono što želim da uradiš
je da hodaš do one zastave.
Kreni.
Ne želim.
Ostani ovde. -Ne želim.
Hoćeš da ti povrijede prijatelja? -Ne.
Onda ostani ovde.
Zašto radimo ovo? -Da osiguramo preživljavanje.
Ali to nije ispravno.
Mislim da smo prevazišli ispravno i pogrešno u ovom novom svijetu.
Još jednom posumnjaj i doživjećeš istu sudbinu kao ona djevojčica.
Jasno? -Jasno.
Odlično.
Ovo se dešava sa onima koji ne sarađuju.
Molim te.
Imaš čast.
Bio sam u pravu!
Sve se ovo moglo izbjeći da si sarađivao.
Vodi ih nazad.
Uređaj za razglas. -Da, molim, dohvati ga.
Ne! Ja ću.
Ne bih bio nikakav zaštitnik
da ti to uradiš, zar ne?
Sve dok vjeruju da ih štiti, neće biti slobodne.
Voda zaustavlja vjetar.
To je njegova moć.
Moć koju njegova stvar ima. Iste moći kao i tvoje.
Samo mi pomaže da ga kontrolišem i ništa više.
Njegov je pokvaren.
Šta ako griješiš? -Ne griješim.
Isključi je. Isključi je!
Sira, mogu li popričati nasamo sa Lili?
U redu.
Žao mi je zbog onog što se desilo.
Da smo znali istinu, ne bi mu dozvolile da radi to što radi.
Razgovarala sam sa Sirom
i razumijem zašto mora ići.
Ali ti bi mogla ostati sa nama.
Idem sa Sirom.
Zašto? Šta tamo ima? -Mjesto koje ispunjava želje.
Šta ćeš uraditi kad dođeš tamo? -Tražiću da mi se vrati tata.
Jesi li rekla Siri?
Zašto nisi? -Sira će tražiti da mu se vrati mama
i ako dobijaš samo jednu želju, neće mi dati da idem sa njim.
Kako znaš da je u pitanju samo jedna želja?
Ne znam. -Dug je put do tog saznanja.
U redu je.
Ionako je već bio dug put.
Nadam se da će vam se oboma ispuniti želje.
Šta je rekla? -Hoće da ostanem.
Želiš li ostati? -Ne.
Da li ti želiš da ostanem?
Pa, dug je to put, Lili. Pogledaj šta se sve dosad izdešavalo.
Baš me briga. Znam da ćeš me zaštititi.
Da, ali šta ako ne mogu?
Znam da možeš.
Zbogom. I hvala.
Zašto vjetar ne ganja konje?
Ne znam. Ne zanimaju ga životinje.
Šta je?
Ništa.
Kako si dođavola uradio to?
Stanite iza mene!
Neću vas povrijediti. -Sira...
Smrkava se. Moramo se skloniti unutra.
U pravu je.
Znaš neko mjesto? -Iza onog drveća je kuća.
Dobro.
Hoćeš li pripaziti stvari ovde? Ja odoh gore. -Mislim da ti to neće trebati.
U redu.
Sve je čisto. Želite li se smjestiti večeras?
Šta je to? -Knjiga rima.
"Jutarnji povjetarac ti ima tajne za reći, nemoj više spavati".
"Moraš tražiti ono što istinski želiš, nemoj više spavati".
"Ljudi neprestano prelaze preko praga,
gdje se dva svijeta dodiruju".
"Vrata su okrugla i otvorena, nemoj više spavati".
Ko je Rumi?
Pjesnik. -Je li još živ?
Ne. Umro je davno.
Nadam se da volite pasulj.
Moglo je i gore, zar ne?
Koja je tvoja priča?
U redu je, ja... -Ne, nisi ti. Već...
Zadnja tri mjeseca i ne pričam puno, pa...
Ja sam iz britanske vojske. Stacioniran sam u Limpstonu.
Bio sam na dopustu.
Tek što sam se bio oženio.
Onda su me pod hitno zvali iz baze.
Dok sam došao tamo, sve je krenulo po zlu i niko više nije ostao.
Zadnja tri mjeseca sam se vraćao ovamo da
pokušam naći ženu.
Ugledao sam djecu i evo nas.
Jesi li našao ženu?
Ne.
Žao mi je.
A ti? -Ja sam profesorica.
Bivša. Elektromagnetika na univerzitetu nedaleko odavde.
Nadgledali smo podatke o sudaranju iz CERN-a. Ništa posebno.
Uobičajena noćna smjena za mene, pošto nemam društveni život.
Otišla sam do toaleta i kad sam se vratila, svi su nestali, a oprema stala.
Jedini trag je ovaj print
koji je pokazao veliki skok prije nego što je sve stalo.
O čemu je ovde riječ? -Nasumični izlazni šum od skoka.
Ovo je iz CERN-a? Hadronski sudarač? -Da.
Nešto se tamo desilo i većina nas je nestala.
U isto vrijeme, nešto drugo je došlo u naš svijet
sa namjerom da dokrajči i ostale.
Šta god da je to, privlači ga umjetni zvuk.
Zato su prvo nestali gradovi.
Kad kažeš "to",
pričaš o vjetru, zar ne?
Da.
"Ali kad ugleda vjetar, uplaši se".
Zakuka, "Gospode, spasi me!"
Šta je to? Biblija? -Jeste. -Misliš da je ovo Božije djelo?
Možda. Iskreno, ne znam.
Hrišćanin si?
Zar ne bi trebao biti pacifist? -"Ne ubij" i sve to.
Da. U ovakvim trenucima se sve iskomplicira.
Poprilično je jednostavno. Nema više nikoga.
Kako si ti preživila?
Te noći sam se tuširala hladnom vodom da se razbudim.
Voda oko mene i u cijevima, izgleda da je pridonijelo tome.
Mislio sam da samo velika vodena tijela odbijaju vjetar.
Manje geometrijske konfiguracije nekada djeluju, a nekada ne.
Kao kiša. Ne pomaže baš puno, ali usporava ga. Čudno.
Mislim, mi smo uglavnom od vode. -Ne određujem ja pravila.
Išla sam do bivšeg profesora
nedaleko odavde i navalilo mi se u vc, ostatak znaš.
Šta je kod profesora? -Oprema koja još radi. Nadam se.
Sve što je radilo u trenutku kad se to odigralo je trajno mrtvo. -Imaš teorije?
Teorije? Da. Način da ih dokažem? -Ne.
Sve do sada. -Dječak?
Vidio si kako se služi skenerom. Učinak koji je imao na vjetar.
Zaustavio ga je u trenutku. -Ako repliciramo to, imamo način
da se zaštitimo, dok pokušavamo dokučiti ovo.
Možda i da to obrnemo. -Oprema koju ima.
Moje mišljenje je da je vojna.
I to kvalitetna.
Ali nikad nisam vidio nešto takvo.
Trebamo ga dovesti ovamo.
Sira...
Onaj skener koji si koristio, odakle ti?
Mama mi ga je dala. -Odakle njoj?
Ne znam.
Mogu li ga pogledati?
Čime ti se mama bavila? -Radila je za vladu.
Šta je radila za njih?
Nisam siguran. Nije voljela pričati o poslu. -Gdje je ona sada?
Umrla je.
Žao mi je.
Kako si odbio vjetar?
U mislima učinim da su plave i zelene linije
iste kao i crvene i vjetar stane.
Mogu li te pitati jesi li...
Da li ti je majka pokazala kako se to radi?
Da.
Kako je ona znala? -Nisam siguran.
U redu.
Smijem li upitati kamo ste se vas dvoje uputili?
Na mjesto koje ispunjava želje. -Želje? -Šta se tamo dešava?
Zaželiš želju. -I ostvari se?
Da.
Gdje je to mjesto? -Pokazaću ti.
Sira! -U redu je. Možete nam vjerovati.
Mi smo ovde. A to mjesto je ovde.
Jesi li ti to napravio? -Ne, moja mama je.
Kako tvoja mama zna gdje je to mjesto?
Ne znam.
Hvala ti, Sira.
Mama mi je rekla da se klonim ljudu i uniformama.
Naročito vojnika.
Ja bih rekao da ti je mama dala dobar savjet.
Jesi li ikad ubio nekoga?
Jesam.
Zašto?
Ne znam.
Vas dvoje mora da ste umorni. Odmorite se.
Šta ti kažeš na sve ovo?
Ima nešto u tome što dječak govori. To mjesto na koje putuju,
čula sam za izvještaje o mjestima gdje se ispunjavaju želje.
Želje?
Vjeruješ to? -Svijet nam se okrenuo naglavačke.
Nemam racionalnu osnovu ni da to poreknem, ni prihvatim.
Znam samo da taj dječak vjeruje u to
i on demonstrira snagu koja mu treba da preživi.
Zato ga moramo zaštititi.
Govoriš kao pravi vojnik. -Nije to.
On je samo mali dječak.
Sa onim što zna, moglo bi ga se iskoristiti. Vrijedan je.
Ne samo nama. -Gdje ćeš ga odvesti?
Vojnu bazu? Nije ostala nijedna. -Ne znam, Džesi.
Skeneri, ako razmisliš,
kad postoji jedan, mora ih biti još, zar ne?
Možda nas može naučiti kako da ih koristimo i zaštitimo se.
Možda čak i da zaštitimo druge ljude.
Zanima te to mjesto.
Da, pokušavam to shvatiti. -Šta ako je njegova majka u pravu?
Da to mjesto stvarno ispunjava želje?
Sigurno bi neko poželio da ovaj vjetar prestane raditi ono što radi.
Ne znam. Vrijedilo bi saznati.
Osim ako nemaš pametnija posla.
Misliš da će poći sa nama?
Ne znam. -Misliš li da i oni imaju želje?
Pa, vjerovatno. -Šta ako se želja ostvari samo tebi jer si poseban?
Ne znam, Lili.
Dobro onda.
Laku noć. -Laku noć, Lili.
Ti vjeruješ dječaku.
Nikad nisam voljela bajke. Kako ja to vidim, ako to mjesto i postoji,
to je još jedna anomalija iz koje mogu učiti.
Istraživati? Čime? Nemamo opreme.
Kuća mog profesora nije daleko odavde. Nadam se da će imati ono što tražim.
Da, vidio sam gdje je to na mapi. Samo zemlja, bez velikih vodenih površina,
što znači da nemamo zaštitu.
Ako me pamćenje dobro služi, put od vojne baze
dovde nema uopšte toliko vode, pa kako si ti to uradio, Džej?
Trening.
Uvježban sam da budem tih, usklađen sa našom okolinom.
Naučio sam osjetiti kad je vjetar blizu.
Kako? -Promjena pritiska vazduha, pozadinska buka.
Ponekad me uhvatio nespremnog.
Koristio sam pušku i prigušivač. Gađao bih stvari, pravio buku,
vjetar bi to čuo, krenuo ka zvuku, a ja bih se izvukao.
To si radio tamo.
Na polju.
Hvala ti. -Nema na čemu. Vjetar ti se baš bio približio.
To je pametno. -Da, možda. Dok mu nisam pokušao umaći u džipu,
što nije dobro prošlo.
Ipak, ovde si, pa... -Jedva.
Kako si ti preživila tako dugo?
Pa, uglavnom sreća.
Koja me napustila baš kada se naš dječak umiješao.
Kako ja to vidim, sa tobom i Sirom bi trebali biti sigurni.
U redu, Džesi.
U redu. Računajte i mene.
Onda smo to riješili. -Krećemo rano. Idemo do profesora,
uzmemo šta nam treba...
Odlazi.
U redu.
Kako su? -Dobro.
Dobro... Dobro.
Odmori se.
Da, hoću. I ti isto.
Džej i ja smo razgovarali i voljeli bismo poći sa vama na to mjesto.
U redu.
Lili? -Sira kaže da je u redu. -Ali ćemo morati skrenuti sa puta.
Koliko daleko? -Pokazaći ti na mapi.
Ne. To je preblizu gradu.
Kakve veze ima? Gradovi su mrtvi.
Vjetar se krije u gradovima. Tu spava.
Ali imamo tebe, tvoj skener i bićemo pažljivi.
Skener ne detektuje vjetar ako spava.
Samo ako je budan. -Slušaj.
Razumijemo zašto se bojiš ići u grad.
I u pravu si. Veoma je opasno. Nećemo ti lagati, ja ga čujem,
mogu ga odbiti, radio sam to ranije. -Zašto morate ići tamo?
Mislim da sa pravom opremom
možemo otkriti kako radiš to što radiš
i da napravimo da to radi mašina, da ti ne moraš.
Mogla bi to napraviti za sve nas?
Valjda. -Dobro onda. Idemo. Uzećemo opremu.
Ne! -Zašto? -Rekao sam ti da je opasno.
Ali Džej nam može pomoći, a ti nas možeš čuvati.
U gradu ne mogu. -Ja idem.
Dobro.
Sira? -Sira.
Od sada moraš misliti na sve nas.
Sira.
Šta sad?
Džesi. Džesi!
O čemu razmišljaš?
Ne možemo ga samo ostaviti. -On ostavlja nas.
Mora on odlučiti. -Ne. Mi moramo biti odrasli.
Eno je. -Tu živi? -Da.
Ogromno mjesto.
Imaš problema sa ogromnim mjestima?
Idemo.
Šta je bilo? -Ja ne idem unutra. -Ni ja.
Bićete u redu ovde vani?
Dobro.
Šta sad?
Čekaćemo vani.
Markuse?
Je l' to on?
Misliš, dole?
Markuse, idiote!
Žao mi je.
Skeneri.
Radi.
Šta je sve ovo?
Fizika elementarnih čestica i kvantna fizika.
Njegove analize podataka iz CERN-a, ali...
Većinu ne razumijem.
Je li to tvoja mama? -Da. -Lijepa je.
Izgleda tužno. -Nije me htjela ostaviti samog.
Nisi sam.
Šta je sa tvojom mamom? -Umrla je kad sam bila mala.
Tata me othranio. Ne znam gdje je sada.
Imaš li sliku? -Nemam.
Hajde, hajde, hajde.
Radi!
Isključi ga! Uzmi stvari! Idemo!
Nećemo bez ovoga.
Bježi!
Nismo trebali doći ovde.
Idem popričati sa njim.
Sira.
Žao mi je.
Žao mi je što te nismo slušali.
I istinski želim da je još ovde.
Ti si hrabar dječak.
Drago mi je što si sa nama.
Odmori se.
Je li bilo vrijedno?
To nije fer.
Žao mi je.
Mislim da replicira ono šta on radi.
Moram ga kalibrirati da odbija, a ne da privlači vjetar.
Kako?
Uradiću to kad idući put počne raditi to svoje.
Hoće li to upaliti?
Nisam sigurna.
Nisam više sigurna ni u šta.
Koliko još?
Prema njegovoj mapi, još pola dana.
Šta misliš da će poželiti?
Mislim da je očigledno.
Ne znam.
A ti?
Da sve bude kako je bilo.
Da.
Šta ne valja sa tim?
Pogledaj uokolo, Džes.
Izgleda da svijetu ide dobro bez nas.
I šta? Da odustanemo?
Povratak u Rajski Vrt ali ovaj put nema Adama i Eve da zeznu stvari?
Da li bi to bilo toliko loše?
Svijet vani...
Šta je to toliko pokvareno, pa da treba popravljanje?
Ja želim preživiti.
Da. Naravno.
Naravno.
Džesi, u redu je.
U redu je.
Odmori se. Sutra je pred nama dug dan.
Jasno.
Jesi se odmorila?
Mislili smo da smo te izgubili.
Hajde.
Džesi, moramo smjesta odavde. Hajde.
Čekaj.
Ne napada.
Prelazi preko, ne napada.
Nikad nisam vidio da radi ovo.
Bože moj.
Ne može biti.
Ko je to, Džej?
Moja žena.
To je moja žena.
Mogu te sprovesti.
Ući ćeš?
Hoću.
Prvo da pripremim sve.
Džesi...
Požuri, molim te.
Klimni glavom čim budeš spreman.
Spreman sam.
Kreni.
Džej! Trči!
Sira! Budi se.
Jesi li dobro?
Gdje je Džej?
Nema ga.
Ko je to? -Moja mama.
To je moja mama.
Sira, ne! Vidio si šta se desilo Džeju.
Sira, ne. -Idem!
Hoćeš li mi pomoći?
Sira, tvoj skener. -Ne treba mi.
Sira!
Povjetarci u zoru ti imaju tajnu za reći, nemoj više spavati.
Moraš tražiti ono što stvarno želiš, nemoj više spavati.
O, ne.
Ona je bila moja želja.
Moraš odlučiti.
Ne mogu. -Slijedi svoje srce.
Nemamo puno vremena.
Ruši se!
"Ljudi neprestano idu
preko praga, gdje se dodiruju dva svijeta".
"Vrata su okrugla i otvorena,
nemoj više spavati".
Jesi li dobro?
Spasio si Lili.
Bio si dobar.
Šta je to? -Pismo od moje mame.
Bilo je tamo u travi.
Da ga otvorimo?
To je još jedna mapa.
Ne može biti...
Znam gdje je ovo.
Šta misliš? -Mislim da idemo.
Dug je to put.
U redu je.
Ionako je već bio dug put.
preveo: adm1r