RED VORES SKOLE!
– Det ser flot ud, Liam. – Tak, miss Tate.
Ikke på gangen, tak.
Addison, kopimaskinen er i stykker igen. Kan vi nævne i rapporten ...?
Phil, vi er tæt på at skulle genbruge hæfteklammer.
– Snart bruger vi fjerpenne. – Så længe du selv laver dem.
Tre på en måned, og du skal samle skrald i frikvartererne.
Min koffeinengel.
– Julekaffe? – Ja.
– Lidt kanel? – En smule.
– Sojamælk? – Ja.
Tak, Judy. Jeg ved, jeg er besværlig.
Det er sikkert mange, der drikker kaffe efter årstiden.
Nej.
Tak alligevel.
– Husk budgetmødet klokken 11. – Ja.
– For varmt? – Den er perfekt.
Jeg ved, vi har færre elever, men vores resultater er blandt de bedste.
Hvis de skal køre i bus en time har de ikke tid til fritidsaktiviteter.
At lukke skolen er en kortsigtet løsning.
Tak for din tid, skoleinspektør McKenzie.
God timing, Jude.
Du må ikke miste dit job i dag. Det er din årsdag.
Et år siden Mark og jeg gik fra hinanden.
I aften skal vi to se tøsefilm og lave julepynt.
– Jeg har ingen lim til limpistolen. – Det har jeg ordnet.
Hvad skulle jeg gøre uden dig?
MISSION CITY FOLKESKOLE
– Jeg er glad for din hjælp, Phil. – Alle er blevet skåret i tid.
Vi erstattes snart af robotter eller videoer, for de bliver ikke syge.
Jeg bliver overrasket, hvis vi holder året ud.
Undskyld, Addison, jeg vil ikke lyde pessimistisk. Men rygterne går.
I må gøre jeres bedste under omstændighederne.
Det handler om, hvad der er bedst for børnene.
"Dylan Davidson."
Jude, arrangerer du stadig pakkelegen for lærerne?
Højst 20 dollars, og man må ikke give gaver fra sidste år.
Gik Dylan Davidson og Addison ikke i skole sammen?
Jo, og også i highschool. De var åbenbart nære venner.
– Som i kærester? – Jeg sladrer ikke om min bedste ven.
– Hvis jeg nu skulle gisne ... – Rent hypotetisk.
Selvfølgelig.
... så var han den, der slap væk.
– Hvor længe, Garth? – Tre ugers optagelser, Dylan.
– Hvad hed instruktøren? – Gaston Lapointe. Han er god.
En fransk–bulgarsk–tjekkisk produktion. Som et lille FN.
– Hvad skete der med "Seascape 6"? – Du blev udskiftet.
– Dine seneste film var fiaskoer. – Klarede sig dårligere end ventet.
Gør det nu. Det vil være god reklame.
– Er det på engelsk? – Det er her, din karriere er.
Mange vil synes, at det er en drøm at få lov til at lave film i Europa.
– Det syntes du også. – Det handler ikke om pengene.
– Det handler om arbejdet. – Ja.
De store roller dukker ikke op. Sådan er det.
Der har været temmelig stille.
Garth Turnbull.
En anden retning, et andet look. En, der har større bevågenhed.
Det er en stor fejl. Han ville have været god i den rolle.
Okay, vi tales ved. Farvel.
De valgte ham, der har den der serie.
Med den talende hund? Han er god.
– Ham eller hunden? – Meget morsomt.
Du gør ikke opmærksom på dig selv på de sociale medier.
Monique hadede, at jeg holdt lav profil.
– Hvordan tager hun det? – Som du tror.
– Læg modellerne på hylden. – Jeg må finde en med dybde.
Du har brug for en, du kan tale med. En, som jeg kan tale med.
En, der får dine øjne til at lyse op.
Tak for hjælpen, Addy. Jeg ved, du har travlt.
Jeg elsker at hjælpe til, far. Og at mit tøj lugter af juletræer.
– Hat du valgt et? – Nej.
– Det ligner ikke dig. – Jeg når ikke at pynte det.
Det kan ikke stå upyntet i stuen.
Nej, det går ikke. Jeg så én i dag.
– Jaså? – Mark kom forbi.
– Hvordan så han ud til at have det? – Godt.
– Han har ikke taget på? – Nej.
– Har han alt sit hår? – Ja.
– Ingen pukkelryg? – Nej, ingen pukkelryg.
Var han alene?
Ikke helt.
– Ikke helt med hvem? – Dee–Dee Lockert.
Det er virkelig alle tiders. Så han glad ud?
Undskyld. Jeg burde ikke have sagt noget.
– Skal jeg lave lidt varm chokolade? – Ja, det ville være rart.
Han var ikke den rette.
– Nej, det var han ikke. – Du var for god til ham.
Ja, det var jeg.
– To skumfiduser? – Ja tak.
– Hej, Garth. Havde vi en aftale? – Nej. Vi har et problem. Monique.
– Hvad nu? – Hun skriver en bog.
Hun får en til at skrive den. De taler med anonyme kilder.
– Hvor urolig bør jeg være? – Hun er booket til talkshows.
Det bedste vil være at forlade L.A., mens hun sætter lus i skindpelsen.
Hvor skal jeg tage hen?
Hvad med at arbejde bag kameraet? Måske på en indiefilm?
– Som instruktør? – Er det så skørt?
Du var instruktørernes plage. Vil du nu selv være en?
Jeg vil forme leret i stedet for at være det.
Poesi er vist ikke din fremtid.
Men at instruere er ingen dårlig idé, hvis du vil starte i det små.
Hvor småt?
Okay.
DET ER HERLIGT AT VÆRE NISSE
"Herligt at være nisse"?
Jeg ved, at teaterinstruktion ikke er dig, men du skal nok klare det.
– Var der ingen, der meldte sig? – Nej, så jeg har valgt dig.
Jeg vil gerne til litteraturkonference i Florida.
– Hvornår? – I marts.
Hvis det er i marts, så siger jeg helt sikkert måske.
– Det er bedre odds end i lotto. – Tak, Phil.
Mr. Johnson får brug for masser af hjælp til stykket.
Jeg regner med, at du holder de andre børn til ilden.
Ingen hører på mig, miss Tate.
Man skal ikke være højrøstet for at blive hørt, Liam.
Bare vær et godt eksempel. Tag det alvorligt, så gør de det også.
Det krævede et stort mod at gøre det.
Jeg forsøger at forlade de trygge rammer. Bare lidt.
Det er godt for dig. Gå ind i klassen igen.
Hjælp Mission City.
– Hvordan gik det med børnene? – Børnene er med.
– Der sker meget i deres verden. – Hvad med din verden?
– Vil du date inden nytår? – Nej, jeg har ikke hjertet med.
Hvad med resten af dig? Det er to år i træk uden et kys nytårsaften.
– Av! – Undskyld.
– Giv ikke op. – Jeg vil gøre alt for dig.
– Gode ting kan ske. – Hvordan gik rundringningen?
Alle kongresmedlemmerne er taget på ferie. De laver ikke noget.
Jeg fik en kageopskrift af senator Pearsons sekretær.
– Den vil jeg have. – Er det for sent at sælge kager?
Vi solgte kageformene for at få råd til blyanter. Jeg skal til kor.
Ram de høje toner for mig.
Hjælp Mission City.
Addy, jeg tjekker signalet.
– Kan du se noget? – Nej.
– Hvad så nu? – Nej.
– Hvad så nu? – Det er slut mellem Dylan og ...
– Hvad sagde du? Var det et ja? – Ja! Ja.
Man kommer aldrig over sin første forelskelse.
– Du er heldig, at mor var din. – Ja.
Hvordan går det på skolen?
Forældregruppen arbejder mere, end jeg har ret til at forvente.
– Vi skal nok klare det. – Sådan skal det lyde.
– Og jeg håber på et julemirakel. – Det er på tide.
– Sig det igen. – Det er på tide.
Et sted skal man begynde.
PLANER: SKUESPILLER ELLER INSTRUKTØR
Hej, Addy.
Judy, jeg har fået en idé. Kan du møde tidligt i morgen?
– Vil der være kanelboller? – Med ekstra meget glasur.
Okay, da.
Luk døren, Addy. Det her bliver ikke noget kønt syn.
Jeg bliver nødt til at lægge ny makeup.
Din plan er at få den tidligere elev Dylan "Drømmen" Davidson –
– som knuste dit hjerte, til at instruere julestykket?
Så får vi omtale, og folk hører om skolens økonomiske problemer.
– Hvorfor tror du det? – Hans eks er på alle sociale medier.
Hans karriere er på spanden. Han har brug for omtale og skylder mig det.
Ved han det, eller er det noget, du har fundet på?
Måske har jeg fundet på det.
– Okay, hvis vi ikke har andet. – Det har vi ikke.
– Hej, far. – Hej, Bill!
Han hilser. Er alt i orden?
Okay. Tak, fordi du fortalte mig det. Farvel.
Fars ven på rådhuset siger, at de tager imod tilbud på skolen.
Han syntes, jeg burde vide det.
– Er det afgjort? – Nej, men det nærmer sig.
RED VORES SKOLE!
– Jeg fik fat i hans nummer. – Fantastisk.
Godmorgen. Jeg vil tale med Dylan Davidsons manager.
Det var det nummer, der var oplyst.
Det er rektor Addison Tate fra skolen i Mission City.
Dylan Davidson var elev her.
Hvornår ringer han tilbage? Det er meget vigtigt.
Det handler om liv eller død for skolen. Nej, ikke bogstavelig talt.
Det sætter jeg pris på. Tak.
Måske i næste uge. Han er ved at indspille et pilotafsnit.
Det er en brancheløgn. Som "checken er afsendt".
– Var det hans pr–rådgiver? – Ja.
Lad mig se.
Du har erfaring med det her.
Det er nødvendig viden. Og Voila!
Dylans manager Garth Turnbull. E–mailadresse og mobilnummer.
– Du får topkarakter, Phil. – Jeg lader jer fortsætte.
Du har et vigtigt telefonopkald, rektor Tate.
– Ring og vind? – Den store gevinst.
Kender du Mission City Skole?
– Det er min gamle folkeskole. – Hvor har de mit nummer fra?
Måske vil de have noget til en auktion.
– Tager du den? – Jeg lader den gå på telefonsvarer.
Garth Turnbull her. Læg en besked efter beatet.
Det er rektor Addison Tate fra skolen i Mission City.
Hvis mr. Davidson ikke har for travlt –
– vil vi gerne have ham til at instruere vores skolekomedie.
Det kan måske også redde skolen.
Jeg vil sætte pris på det, hvis du vil ringe tilbage.
Den stemme lyder bekendt.
– Hvad hed hun? – Den del var forvrænget.
Så det hørte jeg ikke.
Garth Turnbull her. Læg en besked efter beatet.
Hallo, mr. Turnbull.
Det er rektor Addison Tate, der ringer igen.
Jeg vil høre, om Dylan Davidson kan instruere vores skolekomedie.
Jeg ville påskønne en tilbagemelding.
Garth Turnbull her. Læg en besked efter beatet.
Hej, mr. Turnbull! Det er Addison Tate.
Må jeg kalde dig Garth? Sådan føles det.
Jeg har hørt din stemme så mange gange. Vær sød at ringe tilbage.
Addison Tate her, hvis jeg ikke sagde det.
– Det er Addison Tate. – Addison Tate her.
Vi beder om Dylans hjælp med at redde vores skole. Det er alt.
"Hollywoodstjerne redder sin skole." Det er en god overskrift.
Vil du ikke nok ringe tilbage?
Nej, der er dårlig respons på Twitter. Bogen bliver ingen succes.
Noget saftigt? Det er netop det. Der er intet saftigt.
Dylan er, som han er. Han er en anstændig fyr. Der er intet smuds.
Noget slibrigt? Nej, han savler ikke. Måske lidt i søvne.
Vil de have den slags med i bogen?
Godt. Jeg vil prøve at komme i tanke om noget.
Lad os se, hvad der nu sker.
Utroligt, at Monique lagde det op.
Det var til en rolle, jeg ikke fik. Det er taget ud af sammenhæng.
– Hvad siger folk? – Det er skidt.
Pr–folkene siger det samme. Negativ opmærksomhed er negativt.
Stadig intet?
– Vil du prøve igen? – Det ved jeg ikke.
– Lad mig ringe. – Jeg gør det.
– Hvor mange gange har du ringet? – Med denne gang?
34 ...
– Han tror, du er en stalker. – Nej, han gør ej.
Han ved, jeg er en stalker.
Det var nemmere at holde øje med hende, da vi kom sammen.
– Nu er hun bare en lyshåret tornado. – Og du er campingpladsen.
Tak.
Din gamle skole igen. Vi takker høfligt nej.
– Sæt den på medhør. – Garth Turnbull.
Hej! Det er Addison Tate, rektor på Mission Citys folkeskole.
Jeg håber, vi kan hjælpe hinanden. Jeg har lagt et par beskeder.
Ja, jeg har fået dem. Hvordan kan det hjælpe Dylan?
Dylan har lige fået en del dårlig, helt ubegrundet omtale.
At redde sin gamle skole fra nedrivning –
– kunne sætte en stopper for den dårlige omtale.
– Hun er smart. – Er det Addy Tate?
– Vi gør det. Hvad har vi at miste? – Addy?
– Det er Dylan. – Hallo?
Åh gud, det er Dylan.
Hej! Ja, det er mig. Addison Tate.
Fantastisk at høre fra dig. Du er stadig lige veltalende.
Lad mig klare det.
Miss Tate, vi tager imod dit tilbud. Dylan instruerer jeres skolekomedie.
Mange tak. I aner ikke, hvad det vil betyde for børnene.
– Er Robinson's Bakery der stadig? – Jeg sørger for småkager til dig.
Og hvordan er vejret?
Meget forårsagtigt. Der er tre grader varmt i dag.
Ja, det lyder jo som forår ...
– Hvornår skal Dylan komme? – Helst i går.
– Torsdag? – Fantastisk!
– Du får min e–mailadresse. – Du har fået en rejseplan.
Selvfølgelig. Addy, jeg glæder mig til at se dig.
Vi ses på torsdag. Tusind tak.
Jeg glæder mig også til at se dig.
"Jeg glæder mig til at se dig"! Se dig lige.
Ja.
FÅ IKKE ENGLEHÅRET FILTRET
BILLS JULETRÆER
– Hej. – Godmorgen, solstråle.
Jeg føler mig ikke som en solstråle i øjeblikket.
– Jeg gjorde noget, jeg fortryder. – Ud med det.
– Lidt kanel? – Ja. Og sojamælk.
Nå?
Dylan Davidson skal instruere vores julestykke.
Jaså?
– Vil det fungere? – Det ved jeg ikke.
Hvis skolen lukker, vil jeg fortryde, at jeg ikke prøvede.
– Hvordan føles det, at Dylan kommer? – Fint.
Det er længe siden. Han husker sikkert ikke noget.
Du tager livet af mig. Jeg har ikke tid til at gå i fitnesscentret.
Det er vafler.
Du spiser en energibar til frokost og salat til aftensmad.
Det handler om balance.
Hvordan kan du gøre vafler til både en livslektion og kostvejledning?
Det kræver øvelse.
Lækkert.
MISSION CITY LUFTHAVN
– Fryser du? – Ja.
Dylan Davidson, hvordan er det at være tilbage i din hjemby?
Jeg er lige kommet, men det er rart at være tilbage i Mission City –
– og at kunne give tilbage til samfundet.
Men det er nu rektor Addison Tates fortjeneste.
– Du og rektor Tate er ... – Gamle klassekammerater.
Vi mistede kontakten, da jeg begyndte på dramaskolen.
– Her er mit visitkort. – Tak.
BEDFORD PENSIONAT
SLUT
– Du og rektor Tate er ... – Gamle klassekammerater.
Vi mistede kontakten, da jeg begyndte på dramaskolen.
MISSION CITY SKOLE
Hvor er de lækre.
– Hvad er hun mon ude på? – Det hedder julestemning, Phil.
Nonsens.
Nedskæringerne har tæret på alt, men en varm frokost er vigtig –
– for børnene. Sørg for, at de ... Undskyld.
– Dylan! – Hej, Addy.
– Hej! – Er det miss Tate her på skolen?
Nej, børnene ved, jeg hedder Addy, så du afslører ingen hemmeligheder.
– Godt. – Du er allerede i lokalnyhederne.
Reporteren. Jeg holdt det neutralt.
Havde jeg sagt, at vi var venner, begynder man at gisne.
– Du behøver ikke forklare det. – Jo.
Hvis pressen troede, det var noget mellem os –
– ville du have en tv–bil uden for dit hus.
Lejlighed. Jeg bor i lejlighed.
Det her er Mission City. Tv–stationen har vist ikke en bil.
De går.
– Men du er med. – Ja, selvfølgelig.
Tak, fordi du kontaktede mig.
Jeg trængte til at komme væk fra L.A. og alt det med Monique.
– Ekskæresten, der er supermodel? – Ja.
– Et mareridt. – I flotte designersko.
Jeg vil gøre alt for at redde skolen. Derfor ringede jeg.
Fortæl mig alt om det.
Den lange version eller sammenfatningen?
Den lange version. Det var rart at høre din stemme.
Du får sammenfatningen. Jeg har travlt.
Men ikke helt så travlt som en Hollywoodstjerne.
RED VORES SKOLE
Tak, Addy. Jeg klarer resten.
– Er du sikker? – Ja, jeg har styr på det.
– Red din skole. – Okay.
Smaddergodt, mener jeg. Jeg overlader det til dig.
Hej, alle sammen. Find en plads.
Sidder nogen på den her? Nej?
Som nogle af jer måske ved, hedder jeg Dylan Davidson.
Det, jeg siger, sagde nogen til mig før min første store rolle.
En, der er meget klogere end mig.
Ingen er større end opsætningen.
Vi er disparate dele, der arbejder sammen i harmoni.
Vi støtter hinanden, så stykket kan blive en succes.
Er der nogen spørgsmål?
Hvad betyder "disparat"?
Lad os bare komme i gang. Okay.
Flyt tasker og stole, så ser vi, hvor langt I er.
"Hvorfor kommer julemanden ikke?"
"Hvad vil børnene tænke?"
Okay. Liam. Julemanden kommer ikke.
Du må tro på det, for at få publikum til at tro på det.
Tænk på forventningen om at åbne den store, flotte julegave.
Men så er den der ikke. Der er intet under juletræet.
– Hvad er din bedste julegave? – En Xbox.
Godt! Tænk på den og på, hvordan du venter. Alle vennerne spiller online.
Du tror, du får en, men ... ingenting!
Hvad vil børnene tænke?
Prøv igen, men hav hjertet med i det denne gang.
"Hvorfor kommer julemanden ikke? Hvad vil børnene tænke?"
Flot!
Okay, af sted med jer! Men vi mødes efter skole.
Godt arbejde.
– Du er forbavsende god til dem. – Det er det, man betaler mig for.
Jeg vidste ikke, hvad jeg kunne forvente.
Det er rart at gøre noget godt for en gangs skyld.
At se, hvor fokuserede børnene er. Og at se deres potentiale.
Jeg kan se, hvorfor du elsker dit job. Men børnene virker anspændte.
– Her er en negativ energi. – Ja.
Vi bør komme tættere på hinanden.
Husker du mr. Dawson og hans gamle filmprojektør? Den er her stadig.
– Filmaften? – Filmaften?
Kan I se, hvordan figurerne indlever sig følelsesmæssigt?
Det skal jeg se fra jer.
Hvis I ikke tror på det med sjælen, vil publikum ikke tro på det.
De siger ikke noget, for de jeres forældre. Men I ved, hvad jeg mener.
Se her.
George reddede sin bror den dag.
– Det var et fint øjeblik. – Ja, det var det.
Vi har tekniske problemer.
I må se slutningen på tv. Den bliver vist utallige gange op til jul.
Og øv jer på jeres replikker. I skal kunne dem i søvne.
Jeg forventer store ting af dig, Liam.
– Må jeg følge dig hjem, miss Tate? – Mr. Davidson, det ville være rart.
Jeg ved ikke, hvordan du gør det.
– Hvad? – Er dig. Berømt og "på" overalt.
Det er ikke så slemt.
– Er du stadig glad for det? – Ja. Det har givet mig et godt liv.
Det kan være ret ensomt.
Folk vil have "Drømmen" Dylan i stedet for gode gamle Dylan.
– Ham har du aldrig været. – Ham har jeg det bedst med at være.
Mission City var altid for lille til dig. Det vidste jeg, da vi var små.
Mens du lagde dit legetøj i alfabetisk orden?
De var sjovere i alfabetisk orden.
Hvad med dig? Du former unge sind og kæmper for lokalsamfundet.
– Jeg er begyndt at tvivle. – Virkelig?
Jeg savner at stå i klasseværelset og gøre en forskel der.
At se børnene lære og vokse var meningsfuldt.
Jeg er bare en administrator, der jager penge til budgettet.
Det er ikke specielt tilfredsstillende.
Hvis man kunne gå tilbage.
– Må jeg fortælle dig noget? – Ja da.
– Jeg har tænkt på det længe. – Okay.
Da jeg skulle begynde på Juilliard, fik jeg aldrig sagt farvel.
Det gik så hurtigt. Jeg fik stipendiet i sidste øjeblik.
Jeg har altid fortrudt det.
Du måtte gøre det, der var bedst for dig. Jeg tænkte ikke over det.
Okay.
Hvad er der?
Far beder mig komme til juletræsboden.
– Han sms'er aldrig. – Vi må hellere gå derhen.
– Far, har du det godt? – Ja, jeg har det fint.
– Dylan Davidson! Rart at se dig. – I lige måde, mr. Tate.
Kald mig Bill.
– Hvad er der sket med armen? – Jeg forvred albuen.
– Hvordan gik det til? – Jeg faldt ned fra stigen.
35 år i brandvæsnet, og så falder jeg ned fra en trappestige.
– Kan du stadig spille julemand? – Det vil ikke standse mig.
Jeg sms'ede Garth. Han er god i krisesituationer.
Addy, min manager Garth Turnbull.
– Miss Tate. Er alt okay? – Ja.
– Nej! – Jeg klarer mig.
– Du har brug for hjælp. – Kan jeg give en hånd?
Ja, sådan en kunne jeg godt bruge.
Jeg plejede at sælge juletræer i gamle dage.
– Okay. Tak. – Jeg skal bruge nogle ting.
En parka, arbejdshandsker, uldent undertøj, snestøvler og uldstrømper.
Ved du, hvor jeg kan købe det?
Andersons herreekvipering er den bedste i byen.
– Den eneste i byen. – Bill, jeg kører dig hjem.
Så tager jeg herhen og ser efter stedet.
En god idé. Så kan du få en god nats søvn i din egen seng.
– Jeg ved nu ikke. – Jeg tager til Andersons i morgen.
– Bare vis mig, hvad jeg skal gøre. – Kom nu, far.
Okay. Av!
– Godnat. – Pas godt på dig selv.
– Tak. – Ingen årsag.
Sikke et fantastisk sted.
– Er du sulten? – Hundesulten. Ungerne åd al pizzaen.
Bingo. Han har lavet en stor portion vaffeldej.
Fedt. Ved du, hvordan man gør?
– De ser fantastiske ud. – Hemmeligheden ligger i dejen.
Velbekomme.
Jeg har ikke fået så gode kulhydrater i flere år.
Ikke dårligt.
Går du ud med nogen?
Undskyld. Er du okay?
Lad mig hjælpe dig.
– Hej. – Hej, Garth.
Lad mig gætte. Far inviterede dig på en godnatdrink.
– Bare en dråbe, så han kunne sove. – Naturligvis.
– Dylan, følger du miss Tate hjem? – Det behøves ikke.
Jeg må hellere gøre, som han siger.
– Godnat. – Godnat.
Jeg låser af for i dag.
– Der dufter af vafler. – Der er et par stykker til dig.
Tak.
Undskyld, hvis jeg snagede i dit privatliv.
Det er okay. Der er ingen mand i mit liv.
– Hvorfor spørger du? – Tænk, at ingen har snuppet dig.
Jeg var forlovet, men vi slog op for et år siden.
Det var trist at høre.
– Han må være skør. – Nemlig.
Hvad med dig?
Det med Monique var et stort rod uden ende.
Før det koncentrerede jeg mig om arbejdet.
Der har været andre kærester, men intet seriøst.
Jeg kunne ikke tale med dem, som jeg kan tale med dig.
Undskyld. Det må være vigtigt. Det er en prioriteret samtale.
– Har du prioriterede opkald? – Ja, har du ikke det?
Et øjeblik. Hej.
Hvad?
Hvorfor?
Er det sandt?
Dylan, vi må tale sammen.
Jeg lader jer snakke.
– Bestil et værelse på Dylans hotel. – Hun er ikke ...
– Ikke din assistent? – Nej, en gammel ven. Addison Tate.
– Addy, det her er Monique. – Hej.
– Alle, der er venner med Dylan ... – Her er hverken hotel eller motel.
– Udtrykte jeg mig ikke klart? – Kan vi ikke bare tale sammen?
Vær sød at bestille et værelse til mig, Madison.
– Addison. – Undskyld. Jeg glemmer altid navne.
– Men gider du? – Jeg ser, hvad jeg kan gøre.
– Jeg har savnet dig. – Men det har jeg ikke.
– Har du ikke? – Havde vi ikke talt om det?
Hvorfor har du en stor taske med?
– Fandt du et værelse til hende? – Ja, på Bedfords.
– Men Dylan bor der, og det er pænt. – Det ved jeg.
Addison, har jeg ikke lært dig noget?
Du kunne indlogere hende på Habermans i den anden ende af byen.
Jeg er ligeglad, så længe hun ikke forstyrrer ham.
– Finder de sammen igen? – Det ved jeg ikke.
– Ville det genere dig? – Jeg har blandede følelser.
Jeg og Dylan Davidson? Helt ærligt?
– Du vil være god på den røde løber. – Ja, ikke?
Jeg ved, hvilke sko jeg ville have på.
– Hvor gode venner var I? – Altså ...
Det var den bedste sommer nogensinde. Vi lavede alt sammen.
Vi var lejrledere sammen. Vi sad ved søen og snakkede.
Vi havde en fantastisk kemi.
Det var, som kunne vi se hinandens tanker.
Det er skørt. Vi var unge, men der var ...
En energi, der var så uskyldig og ren.
Vi var unge, men jeg troede, at han var den rette.
Men vi gav det aldrig en chance.
Stipendiet til Juilliard var min mulighed for at komme væk.
– Vi mistede kontakten. – Vi levede forskellige liv.
Men jeg glemmer aldrig den følelse.
– Men det er længe siden. – Det er længe siden.
– Hej, Addy. – Hej, Dylan.
Hej, Garth.
Garth, det er min ven og kollega Judy.
Hej.
Tak, fordi du fandt et værelse til Monique.
Intet problem. Jeg vil holde instruktøren tilfreds.
Ja.
– Vi ses i morgen tidlig. – Ja. Før fanden får sko på.
– Okay. – Ja.
Okay.
– Er du slet ikke interesseret? – Ikke det mindste.
– Okay, unger. Vi ses klokken fem. – Tag mig på jeres billeder!
Fantastisk! Jeg har altid villet arbejde med ham.
Jeg kan ikke lige nu, men hvad med inden næste prøve?
Godt. Rigtig godt. Vi tales ved senere. Hej.
Billederne blev fantastiske! De skal lægges op.
– Alvorligt? – Okay, hun var lidt forstyrrende.
Men I fik nogle gode råd til at tage den perfekte selfie.
– Alvorligt? – Nej.
– Dylan. – Ja?
Må jeg komme i morgen? Mine billeder herfra fik en million likes.
I morgen kan jeg tage billeder, hvor jeg hjælper børnene.
Det er stort på Instagram.
– Dylan? – Ja ...
Jeg vil tilbage og meditere og blive selvcentreret.
– Du mener vel at finde dit center? – Ja, netop.
God idé.
Farvel!
Jeg sørger for, at hun ikke er her til prøven i morgen. Okay?
Godt arbejde med replikkerne i dag. Må jeg lære dig endnu et trick?
Sig replikkerne foran spejlet, og tilpas dine ansigtsudtryk.
– Gør du det? – Ja, hele tiden.
Man ser skør ud, når man gør det, men det hjælper.
– Tak, Dylan. – Ingen årsag, kammerat.
Hvor er min mobil?
Monique ...
Mo?
– Addy, har du hørt fra Dylan? – Nej. Hvorfor?
Børnene venter i aulaen. Men han er her ikke.
– Har han intet sagt? – Jeg ringer tilbage.
Sidst jeg så ham, talte han med Liam i aulaen.
Underligt.
– Monique? – Jeg kommer straks!
Du tog min mobil. Jeg har en vigtig samtale.
Kan du smide tasken herned, så jeg kan se, om den er der?
Tak.
"Jezabell PR"?
"Gode billeder af dig og børnene. Det giver god omtale. Fortsæt sådan."
Jeg troede, det var forbi før. Nu er det dobbelt så forbi.
– Dylan, vent. – Lad være.
Beklager, Monique. Jeg kan ikke være sammen med dig længere.
Addy!
Må jeg i det mindste komme forbi og tage flere billeder med børnene?
Addy, vent. Addy? Vent!
– Hvad er der? – Det er ikke, som det så ud.
Det er ligegyldigt, men du svigtede børnene, da du gik glip af prøven.
Jeg har ikke tid til det her. Jeg træder vande.
Sørg for, at stykket bliver til noget.
Ikke nu.
Jeres første jul sammen? Så skal det være en ædelgran. Den her er smuk.
Glædelig jul!
– Du er den fødte sælger, Garth. – At sælge det, folk ønsker, er let.
– Er det nu, man drikker varm kakao? – Det er det.
– Vil du tale om det? – Det ved jeg ikke.
– Vil du have en skumfidus til? – Nej tak.
Dylan skippede prøven i dag. Det er ikke okay.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre.
Jeg plejer at elske denne tid på året.
Magien. Håbet. Humøret.
I stedet lukker skolen, og jeg bliver arbejdsløs.
Og Dylan. Det føles, som om vi er 17 år igen. Det er magisk.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal tolke det.
– Jeg bør nok ikke sige noget. – Du kan sige det.
Dylan lyser op, når han er sammen med dig. Sådan er det ikke med Monique.
Alligevel er hun sammen med ham.
Tag det ikke ilde op, men jeg drikker varm chokolade i et juletræsskur.
Red vores skole! Skænk en mønt! Glædelig jul!
Mange tak. Tag en sukkerstok.
– Red vores skole! Glædelig jul! – Hvad laver du her?
Jeg har lidt tid tilovers, nu hvor jeg ikke instruerer stykket.
Lidt velgørenhed er godt for sjælen.
Er jeg så stor en gnavpot?
Kun en sproglærer ville bruge det ord. Men, ja ...
Hvis man føler sig ramt ...
Jeg kan lide det.
Tror du, at vi klarer den?
Vi må krydse fingre.
Og tæer.
Du skal bare vide, at du har inspireret mig, Addison.
– Jeg var lidt udbrændt. – Det siger du ikke.
Tak, fordi du ikke siger mig imod. Du motiverede mig at fortsætte.
Jeg vil forbedre mig. Børnene fortjener det. Stykket bliver godt.
Tak, Phil. Det gjorde godt at høre det.
– Er du okay? – Det bliver jeg.
De pynter træet i centrum.
Jeg er ikke ligefrem i julehumør.
– Dig? – Ja, jeg ved det godt.
Tak.
Du bør gå derhen.
– Jeg overvejer det. – Gør det nu bare.
– Godt, så gør jeg det. – Nemlig, rektor Tate.
– Glædelig jul. – Glædelig jul, Phil.
Red vores skole. Glædelig jul.
Jeg skal have opskriften på de småkager! De var lækre!
Red vores skole! Glædelig jul! Skænk en mønt!
– Hej, Addy! – Hej.
– Skønt at se dig. – Jeg vil ikke gå glip af det.
Det er ikke jul uden. Det er Mission City, når den er bedst.
Det er en tradition. Som sommerens ostekast.
Nej. Sådan behandler man ikke mælkeprodukter.
– Nej, cheddaren får blå mærker. – Netop.
– Fint! – Tak.
Okay, så er tiden inde!
Ja!
Hej! Jeg tog et juletræ med til dig.
Det kan jeg se. Giv mig en grund til, at jeg skal lukke dig ind.
– Jeg kan give dig tre. – Lad mig høre.
En, det er jul.
Den er dårlig. Du ved, jeg elsker julen, og tog et juletræ med.
To, jeg vil forklare det med Monique.
– Jeg ved ikke, om jeg vil vide det. – Okay. Tre ...
Jeg har ingen tredje grund. Det lød bare mere overbevisende end to.
Men okay, tre kan være, at jeg siger undskyld.
Undskyld, jeg gik glip af prøven og svigtede dig og børnene.
– Kan du charmere dig ud af alt? – Ja.
Det er en ædelgran. Den er flot.
– Jeg har allerede en fod. – Det ved jeg.
Jeg ved lige, hvordan jeg vil have det.
– Det ved jeg. – Ja.
Ja, jeg har bagt småkager.
Du er heldig. Jeg lukker dig ind, men kun takket være juletræet.
– Får jeg en småkage? – Hvis du er sød.
Det kan jeg godt leve med.
Her kommer det.
Lidt til venstre.
– Hvad så nu? – Det er godt.
Okay.
– Spild ikke. Gulvet er af hårdttræ. – Okay.
Vær ekstra forsigtig med den her. Det var min mormors.
Okay.
Sådan. Okay.
Er der andet, nu jeg er hernede?
Nej, det er fint. Du kan rejse dig.
– Lysene? – Ja.
Åh nej.
Så du og Monique ...
Nej, glem, jeg sagde det. Jeg vil ikke vide det.
Addy, det er slut. Der er intet sket mellem os her.
Hun er ikke god for mig.
Jeg kunne ikke lide, hvem jeg var, da jeg var sammen med hende.
Hun tog min mobiltelefon ved en fejl, så jeg hentede den.
Jeg havde en vigtig samtale med en instruktør. Det var alt.
Spændende. Hvad er det for en rolle?
Jeg har ikke fået den endnu. Det er bare en mulighed.
Muligheder er gode.
Ja, det er de.
Du store.
Jeg er nybegynder.
Ved du hvad? Det er rart at have dig her, Dylan.
Det er rart at være her.
– Det er Judy. – Det er Garth.
– Prioriteret opringning? – Ja.
– Hallo? – Hallo?
– Hvad? – Hvornår?
Ja. Jeg ringer tilbage.
Addy, undskyld. Jeg vidste ikke, hun var i stand til det.
Stille! Undskyld. Når jeg bliver stresset, bliver jeg skolelærer igen.
– "Hollywood–vrag"? – "Ægteskabsbryder i hjembyen"?
Mr. Davidson! Har du nogen kommentarer?
– Vi udnytter, at vi er fanget her. – Ja, jeg fik juletræet pyntet.
– Er det godt eller dårligt nyt? – Det er Liam.
Tre, to, en, kast!
– Hov! – Lad være!
– Flere! – Denne vej. Lad os komme væk!
BILLS JULETRÆER
Har I fundet på noget, eller vil I blive i skuret?
Jeg er ikke parat til at gå ud endnu.
Er I sultne?
– Kinesisk? – Kinesisk?
– Hvad er der? – Jeg skal tage orlov.
– Jeg beklager, Addy. – Det er al den negative omtale.
De vil have, jeg tager fri til jul.
– Det var belejligt. – Hvad mener du?
Jeg må ikke fremlægge skolebudgettet.
Orlov. Nu kan de lukke skolen uden flere argumenter.
– Ring til Hans. – Hvem er Hans?
Han er ekspert. Jeg gør det nu.
– De skal høre vores version. – Vi kan selv ringe til dem.
– Kan vi det? – Ja.
Hej. Det er Addison Tate. Vil du have et eksklusivt interview?
– Er I klar? – Ja, når lyset blinker.
Hvor begynder man?
Indlægget på sociale medier er en forvrængning af noget meget større.
Tak, fordi I kom. Jeg sætter pris på det.
Jeg har ikke haft kontakt med miss Tate i omkring 20 år.
Da miss Tate kontaktede min manager –
– fik jeg chancen for at genoptage gamle venskaber og hjælpe skolen.
Jeg ville bare redde skolen –
– som er lukningstruet på grund af budgetnedskæringer.
Sådan en som Dylan kan få folks opmærksomhed og holde os oven vande.
At genoptage venskabet med Dylan var en bonus.
Hvad Moniques beskyldninger angår, så er miss Tate og jeg gode venner.
Venner.
Miss Monteith og jeg slog op for nogen tid siden.
Jeg troede, hun var i Mission City for at blive forsonet.
Men hun kom for at skaffe omtale på de sociale medier.
– Velkommen til nettets tidsalder. – Hvordan føles det?
Det vigtige er at redde vores skole.
Vi har startet et website, "Red vores skole".
Vi livestreamer stykket "Det er herligt at være nisse".
Når man donerer, får man adgang til en livestream af stykket.
Informationen ligger på WMCY News Hogg 5's website.
– Tak. Og glædelig jul. – Ja, rigtig glædelig jul.
– Ikke dårligt. – Hvem af jer var filmstjernen?
– Hold op. – Addy, du var virkelig god.
Ham med den talende hund sprang fra, og Gaston tilbyder dig rollen.
Hvad gør jeg så nu?
Sådan en rolle kan kaste en pris af sig.
Dine chancer for fremtidige roller øges.
Jeg er rejst væk én gang og har altid fortrudt det. Jeg gør det ikke igen.
– Addy vil forstå det. – Det ved jeg.
Men jeg kan ikke sige ja.
Det er en god rolle, Dylan. Og jeg har ikke sagt ...
– Glem det. – Hvad?
Jeg har ringet rundt i et år for at finde en rolle til dig.
Det har du ikke sagt.
Selvtillid er en underlig ting. Jeg ville ikke have, du mistede din.
Hvad med Addy?
Du burde have fundet en som hende for længe siden.
– Det ved jeg nu. – Du må ikke sige nej til den rolle.
Jeg kan kræve, at du tager den, men sådan er jeg ikke.
Det ved jeg.
– Vi har kendt hinanden i 15 år. – Ja.
Instruktøren er dygtig, filmen bliver god, og du skal tage rollen.
Du er nødt til det.
– Hej. – Hej.
– Du ser godt ud i arbejdstøj. – Tak. I lige måde.
Men du har ikke arbejdstøj på.
– Har du tid et øjeblik? – Åh nej, er der dårligt nyt?
Mit julehumør er endelig kommet tilbage. Jeg vil ikke miste det igen.
Det er godt og skidt, afhængig af hvordan man ser på det.
Du kan fremlægge budgettet, og du vil modtage en undskyldning.
– Er det sandt? – Ja.
Tak! Åh gud, tak!
Det var den gode nyhed.
Hvad er den dårlige nyhed?
Sagde han, at han ville sige nej, hvis du bad ham om det?
Ja. Men det kan jeg ikke bede om. Det ville være dumt.
Jeg har intet at sige.
Bare børnene kan gennemføre stykket uden ham.
– Det skal de nok. – Det håber jeg.
Han ville se med fra Bulgarien.
Og hvordan har vi det med, at han rejser?
Vi havde en magisk sommer, da vi var 17. Nu?
Vi har forskellige liv og prioriteter. Det er fint.
– Fint? – Ja.
Jeg har set, hvordan han ser på dig.
Julegaveindpakning.
I har slidt sådan i det. I skal nok klare det.
Ingen er vigtigere end opsætningen. Kan du huske det?
Instruktører, skuespillere og producere udskiftes hele tiden.
I har ikke længere brug for mig.
Jeg kan ikke gøre det. Jeg er bange for at gå i stå på scenen.
Du har en indre selvsikkerhed, der kommer frem, når du optræder.
Det tog mig evigheder at lære det.
– Gjorde det? – Ja, for søren.
Jeg ser med fra Bulgarien. Sørg for at stå det rigtige sted.
Du skal nok klare det.
– Tak. – Tak.
– Duftede du dem? – Ja.
– De dufter bedre, end de smager. – Måske.
Jeg kan ikke holde op med at tænke på duften af vafler.
Det er min fars opskrift.
– Skal vi sætte os? – Lad os det.
Du ved godt, at jeg ikke kan besøge dig i Bulgarien.
Du har dit budget.
Jeg kan ikke tænke på andet i øjeblikket.
Jeg så dig forleden. Du pyntede juletræet.
Jeg så dig ikke.
Jeg ville lade dig nyde øjeblikket. Ikke trække dig ind i mit melodrama.
Tak. Du er nærmest en levende sæbeopera.
– Jeg tror ... – Jeg tror ...
Jeg tror ikke, det er det rette tidspunkt. Der er så meget lige nu.
Det forstår jeg.
Tingene skal falde lidt på plads.
– Have jordforbindelse? – Noget i den stil.
Jeg håber, alt går godt i morgen. Jeg krydser fingre.
Tak. Jeg er meget nervøs.
Jeg bliver ved med at gennemgå tallene og statistikkerne.
Addy. Du skal nok klare det.
Bare tal fra hjertet.
Jeg bør gå.
MISSION CITY LUFTHAVN
Hvorfor åbner de ikke terminalen før dagens eneste flyafgang?
Hvis jeg går ned i løn, kan de så udskyde indspilningsdatoen?
Mon ikke du kan få en uge.
Addy svarer ikke.
Gaston? Bonjour. Det er Garth Turnbull.
Dylan vil udskyde optagelserne en uge. Ja, han går ned i løn.
Han vil vide hvorfor.
Sig, at det drejer sig om en kvinde. Han er franskmand, han forstår det.
Dylan er forelsket. Ja.
Nej, nej. Det er ikke Monique. Okay.
Vi ses om en uge. Højst ti dage. Jeg skal se, hvad jeg kan gøre.
– Godtog han det? – Ja, du får ti dage.
Han vil høre, om han kan få Moniques nummer.
Det vil jeg ikke gøre mod ham.
Jeg kunne ikke undgå at bemærke, at du slet ikke blinkede –
– da jeg sagde, du var forelsket.
Træerne bliver slidte, hvis du flytter rundt på dem.
Jeg må gøre noget for at komme af med nervøsiteten.
– Budgetmødet i eftermiddag? – Ja.
Det og Dylan. Han spurgte, om jeg kunne komme til Bulgarien.
– Og det kan du ikke fordi ... – Skolen er i problemer.
– Ja. – Jeg håber bare, det går godt i dag.
MISSION CITY SKOLEKOMMISSION
Tak! Du er en klippe.
– Kan vi være hinandens klipper? – Lad os gøre det.
Det her er ikke let for nogen. Især ikke på denne årstid.
Hvis ingen har indvendinger, vil jeg gerne sige et par ting.
Rapportens farvekoder understreger, hvorfor skolen bør reddes.
Og hvordan man gør det ud fra et budgetperspektiv.
Som skolens rektor ...
Ja ...
Inderst inde er jeg stadig skolelærer.
Jeg ville ikke være rektor, men sådan blev det.
Jeg vil have, at I skal vide ...
– Blev flyet aflyst? – De udskyder indspilningen.
Jeg vil afslutte det, jeg har påbegyndt.
– Hvordan gik det? – Hun var utrolig.
Men de lukker alligevel skolen efter juleferien.
– Det gør mig ondt, Addy. – Det er fint.
Eller det er det jo ikke, men vi må få det bedste ud af det.
BILLS JULETRÆER
Brainstormer vi, eller udfordrer vi vores klaustrofobi?
Undskyld.
Jeg vil donere de penge, det koster.
– Jeg stopper dig der. – Du har gjort mere end nok.
– Og han har brug for pengene. – Har jeg det?
Vi skal have penge til fem budgetår for at få bestyrelsen ...
Til at makke ret.
– Hvordan går indsamlingen? – Ret godt.
Men stykket skal være en succes, hvis vi skal have penge udefra.
Vi kan indspille en reklame.
– Så får stykket omtale. – Jeg bruger mine pr–kontakter.
– Jeg kan e–maile mit kor. – Jeg kan lave vafler.
Alvorligt ... Du laver vel vafler?
Hej. Jeg hedder Dylan Davidson. Jeg vil fortælle om mit seneste projekt.
Jeg er den stolte instruktør af Mission City Skolens –
– stykke "Det er herligt at være nisse".
Gå ind på websitet, og støt vores skole.
For en mindre donation får I et link til livetransmissionen af stykket.
Jeg inviterer jer til at se vores stykke. Vær gerne rundhåndede.
Men allervigtigst: Rigtig glædelig jul.
Godeftermiddag, alle sammen.
Som I sikkert har hørt –
– vil man lukke skolen efter juleferien.
Vi har startet et website, "Red vores skole".
Når man donerer penge, får man et link til livesendingen af stykket.
Vi vil have, at I får gang i fingrene.
Post og del linket på alle de sociale medier.
Bed alle jeres kontakter om at gøre det samme.
Hvis vi vil holde skolen åben, er vi nødt til at gå viralt.
Få internettet til at gløde.
Det var godt. Blandt det bedste, du har præsteret.
Jeg er stolt af dig.
– Jeg håber, det virker. – Også jeg. Ellers skal jeg pendle.
– Hej. Hvor længe har du stået der? – Længe nok til at se dig nyde det.
Det gør jeg. Børnene er spændte, og det er jeg også.
Men tænk, hvis det ikke virker.
Vi opsætter et julestykke til jul.
I store dele af Midtvesten sner det. Mange vil se det.
Det har været de særeste to uger i hele mit liv.
Men hvad der end sker –
– skal du vide, at jeg virkelig værdsætter alt, hvad du har gjort.
Jeg havde meget at gøre godt igen.
DET ER HERLIGT AT VÆRE NISSE
Tusind tak, fordi I er kommet.
Hej, hvordan går det?
– Hej. – Hej.
– Liam er forsvundet. – Hvad mener du?
Han havde en skidt generalprøve, så han er her et sted i sit kostume.
Find ham, og tal med ham. Han har været så dygtig.
Jeg vil ikke have, han går glip af stykket og ødelægger det.
– Jeg leder efter ham. – Tak.
– Har du set Addy? – Nej. Har du set det her?
DRENGETOILET
Liam, er du okay?
Liam?
Liam.
Er du nervøs? Vil du optræde i aften?
Intet problem. Men det er ærgerligt, for Dylan siger, du er rigtig dygtig.
Du skal bare tage det næste skridt.
Det er et stort ansvar, men du hjælper os med at redde skolen.
– Gør jeg det? – Ja, ved at gå på scenen.
Jeg ved, at du vil være fantastisk. Se, hvor langt du er kommet.
Havde du troet, at du ville stå i spidsen for en sneredningsmission?
– Det var ret sejt. – Meget sejt.
Hvad siger du til at gå på scenen og give den gas?
Tak, fordi du tror på mig, miss Tate.
Ja.
– Kom så, Liam. – Du kan godt, kammerat.
Julen. En tid for gavmildhed, for familien og for glæde.
Det er den tid på året, der får det bedste frem i os.
Men først og fremmest er det julemandens tid.
Intet problem.
Vi har skabt et uhyre.
Ingen lægger mærke til armen.
Kommer julemanden ikke? Hvordan vil børnene tage det?
– Stod det i manuskriptet? – Nej, det er bedre. Han er dygtig.
Julen er reddet.
Jeg fandt ham. Kom i gang med arbejdet.
Hent slæden.
Julemanden skal tabe sig.
Kom nu, vi har meget at gøre!
– Kom så, Springer og Danser ... – Glædelig jul!
Dylan, Dylan, Dylan, Dylan!
Nej, hold nu op! Nu er det nok.
Tak, fordi I kom og støttede vores børn. Jeres børn.
Og alle jer, der så med hjemmefra og hjalp skolen.
Jeg er meget stolt over børnenes hårde arbejde.
Godt spillet af jer alle sammen.
Men intet af det her havde været muligt –
– uden skolens rektor, Addison Tate.
– Kom, Addy! Modtag klapsalverne. – Addy, Addy, Addy!
Tusind tak, fordi I kom i aften!
Uanset om I streamer det derhjemme eller er til stede her.
Vi er virkelig glad for jeres støtte.
Jeg vil gerne takke Dylan Davidson –
– som kom hele vejen fra Los Angeles for at hjælpe os med stykket.
Han gjorde det af kærlighed til Mission City og denne skole.
Og det er vi meget taknemmelige for.
Desværre må jeg fortælle, at vi ikke nåede målet.
Men I skal være stolte over at have kæmpet i de sidste par uger.
Julen er større end alt det her.
Tænk på det, når I går hjem og fejrer jul med jeres kære.
– Må jeg have lov? – Ja.
Giv Addison Tate et stort bifald.
Hej, forældre og skolens støtter!
Jeg hedder Garth Turnbull og er Dylan Davidsons manager.
Med filmklubbens hjælp –
– vil jeg vise, hvad der trender lige nu på internettet.
Det er ikke kattevideoer. Sæt i gang.
Inderst inde er jeg bare skolelærer. Jeg ville ikke være rektor.
– Man vænner sig til det. – Men sådan gik det.
Byen har brug for denne gamle skole.
Mission City Skole har et højt akademisk niveau.
Den har været her for amtets børn i over 63 år.
Det er takket være lærerne, skolens øvrige personale –
– forældrene og lokalsamfundet, vi bor i.
Børn i flere generationer har gået her.
De er blevet vigtige medborgere i vores lokalsamfund.
Nogle af dem blev endda filmstjerner.
Vi kan gøre det bedre. Vi kan finde en løsning.
Det skal vi. Jeg beder jer om at genoverveje beslutningen.
Byen har brug for skolen. Den er lokalsamfundets livsblod.
Denne skole er os.
Hvordan kan I fjerne en del af os? Hvordan kan I tage den fra børnene?
Tak. Og jeg ønsker jer en god jul.
Denne tale, der kom fra hjertet, er gået viralt.
– Den er delt fire millioner gange. – Hvad?
Lad os gå ind på "Red vores skole"–siden.
MÅLET ER NÅET
Tusind tak!
– Tak. – Nej tak til dig, Addy.
Ved du, hvorfor jeg ikke sagde farvel, da jeg rejste?
Hvis jeg havde set dig, ville jeg ikke kunne tage af sted.
Jeg havde sandsynligvis ikke ladet dig tage af sted.
– Jeg har villet gøre det i mange år. – Det tog dig lang tid.
Jeg elsker dig, Addison Tate. Det har jeg altid gjort.
Jeg elsker også dig, Dylan Davidson. Du har altid været min drøm.
Allerede inden du blev alle andres drøm.
Jeg har aldrig skåret sådan en ud før.
– Du er kun et kønt ansigt. – Vil du have en hjælpende hånd?
Jeg hakker mig igennem den.
– Bare jeg får min del. – Du får ti procent af mit stykke.
– Tak. – Husker I, da jeg spillede læge?
Da lod jeg også bare som om.
"Jeg er ikke en, men jeg spiller en i tv."
– Kan du klare det selv? – Det tror jeg.
– Ser det rigtigt ud? – Tak. Det ser lækkert ud, Addy.
– Skål for Addy. – Skål for Addy.
– Skål. – Glædelig jul.
– Lad os gå ombord i det. – Værsgo.
Det er lækkert.
– Det er godt. – Det er mere.
– Hvor lækkert. – Der er rigeligt.
– Må jeg stille det ned i vasken? – Ja.
Du har endnu ikke sagt, om du kommer til Bulgarien.
Det skulle være en overraskelse.
Jeg nåede ikke at købe en julegave til dig.
Spøger du? Du har givet mig alt, hvad jeg nogensinde får brug for.
– Glædelig jul, Addy. – Glædelig jul.
Er tærterne færdige?
– Vi må ikke glemme tærterne. – Nej.
Et vigtigt spørgsmål. Serverer du is til tærten?
Ja, til æbletærte. Ikke til græskartærte.
Flødeskum passer bedre. Det drukner ikke muskatnødden.
– Du er en kompleks person. – Du skulle bare vide.
– Vi skal vel spise vafler i morgen? – Selvfølgelig.
Okay.
Den er varm.
Tekster: Helle Cathrine Østergaard www.sdimedia.com