Da så jeg lammet åpne et av de sju seglene.
Og jeg hørte en av de fire levende skapningene si med tordenstemme:
Kom!
Se!
Og sku!
Der fantes en hvit hest.
Rytteren som red den hadde en bue.
Og en krone var ham gitt.
Han ga seg ut som erobrer, så han kunne erobre.
Den store dagen da de skal ri er her.
Og hvem vil da stå igjen?
- En til, Gabriel? - Nei, gi meg to.
- Du vet karene jeg spiller biljard med? - De har vært her hele uken som vi.
De gir mye tips, så jeg stiller ingen spørsmål.
Kan jeg få det gamle vanlige? - Gabriel, kompis! Hvor har du vært?
- Warrick. - Så du går på en søvnløsdiett?
Herregud, du ser jævlig ut.
- Er du ikke utenfor territoriet ditt? - Er du sjefen min nå?
Jeg har fått telefoner herfra hele uken.
Dirty Martini, ingen vodka.
- Det er ekkelt. - Jeg jobber, kamerat.
Jeg har noe til deg, Antonio.
- Jeg kjøpte en sixpack forrige uke. - Ny smak, ny oppskrift.
- Det er ok. - Jeg bestiller tre dusin til deg.
Jeg har ikke råd.
Der snakker vi ålreite støvler. Ståltupp?
- Vil du finne det ut? - Nei, det er ok.
Ser du denne?
Dette er firmaet mitt. Hørt om det?
- "Got Guts". Nei. - Beste demonvaskerne i delstaten.
Hvorfor trenger demoner å vaskes?
Moro, mann. Sånn ligger det an.
Det er for å rydde opp innvollene når de har dødd.
- Demoner dør ikke. - Sier du det?
Han der ville ikke vært enig med deg.
Han har drept over tusen demoner selv.
- Jager du demoner? - Nei.
Han er pensjonert nå, men pleide å gjøre det.
Vent litt. Det er en dyr flaske. 85 endollarsedler.
Vær forsiktig! Vet du hva det er?
Kom an, det er 15 dollar mindre enn en hundrings.
85, ok. Her er 85.
Det er 3 dollar, mann. Din jævel.
Kom an, gutter.
Jeg snur meg ett øyeblikk, så er alt forandret?
Nei, hør. Jeg vet ikke hvor du kommer fra og jeg bryr meg ikke.
Men der jeg kommer fra handler man som en mann og betaler når man skal.
Jaså? Her har du noe å ta med hjem til kona.
Fiks ham, gutter.
Jeg vil også være med.
Bravo, bravo, bravo.
Jeg har mynten din her, Spinal Tap.
Du har ikke mistet grepet.
Michael.
- Hva gjør du her? - Jeg har ikke sett deg på 10 år, bror.
Ingen: "Hei, hvordan går det?" "Godt å se deg"?
Hei, hvordan går det? Hva faen gjør du her?
- Jeg skal ta deg tilbake til Zersch. - Nei.
- Hør ferdig. - Ikke en sjanse at jeg drar tilbake dit.
- Eva hadde villet at du gjorde det. - Hva faen sa du akkurat?
- Vent litt! - Du må ha en dødslengsel.
- Eva er grunnen til at jeg er her. - Hva snakker du om?
Sett meg ned. Jeg må vise deg noe.
La meg vise deg.
Herregud, Gabriel. Det er italiensk silke.
Vis meg.
Vi går inn.
- Disse dukket opp i går. - De fire englene.
- Tok første flyet for å finne deg. - Hvordan vet jeg at de er ekte?
Kom an. Jeg har hatt merkene siden jeg var åtte. Du vet hvordan de ser ut.
- Jeg vil ikke tilbake til den verdenen. - Men Evas profeti da?
Eva mistet mye blod. Hun visste ikke hva hun sa.
- Tror du virkelig på det? - Jeg tror ikke på noe lenger.
Særlig ikke noe du sier.
Jeg antar at du fremdeles tror på vitenskapen.
- Hva er det der? - Vi har sporet demoner borte i Europa.
De har begynt å samle seg.
- Hva faen har skjedd her? - Pass deg, småen.
- Hva var det? - Det var en demon.
Det sier du ikke, Dick Tracy. Se hvem som snakker.
Alltid en glede, Warrick.
Så hvor er Antonio?
- Jøss. - Biljardspillerne var demoner.
- Og de eksploderte ikke, men brant. - Det forklarer mangelen på innvoller.
Men det er ikke bra for vaskebutikken.
Hva var det jeg sa? Det virker!
- Hva skjedde? - Det vil du ikke vite.
Hannah.
Jeg kommer straks.
Gabriel. Herregud, jeg trodde aldri at jeg skulle få se deg igjen.
- Vel, her er jeg. - Hva gjør du her?
Hallo, Hannah.
Michael.
Hvordan har du det?
Hvor fikk du det fra?
Den reddet akkurat noen fra et demonangrep.
- Hva er det for noe? - Et pulsgjenopprettende eliksir.
- Som betyr? - Et urteekstrakt som når aktivert
etterligner den kjemiske reaksjonen for å starte hjertet.
- Som en hjertestarter? - Akkurat.
- Hvor aktiverer den? - Kjemikaliene som dannes
når demongiften tar seg inn i blodsystemet.
- Jager dere igjen? - Nei.
Ikke ennå.
Hva er det som skjer?
- Englene har landet. - Mener du alvor?
- Så du dem ikke komme? - Nei, jeg sporer ikke lenger.
- De er her. - Hvordan vet du det?
De merket meg.
Ok, så hva trenger dere fra meg?
Bli med oss til Europa. Vi må finne dem før demonene.
- Vil dere at jeg blir med dere? - Vi trenger deg.
Hvordan kan du stole på meg?
Ok... Jeg er klar.
Er du sikker?
Hannah?
Hannah!
Demonen... er på torget.
Hadde det ikke hadde vært for min visjon så hadde Eva fremdeles levd.
Mamma?
Hei, skatt. Jeg er nesten klar. Er du ferdig med leksene?
- Hvem er de? - Det er Gabriel og Michael.
Det er veldig gamle venner til meg. - Dette er min datter, Ivy.
- Hei. - Ta sakene dine, så drar vi straks.
- Når drar dere? - I kveld. Vi må skynde oss.
- Jeg kan ikke bare forlate henne. - Og faren hennes?
Han er ikke her.
- Fins det noen andre? - Mor.
Dette er en sjanse til å gi datteren din et liv fritt fra demoner.
- Hun trenger ikke leve i frykt. - Jeg vet ikke.
Jeg forsikrer deg at hun er trygg. Jeg lar dem vokte døgnet rundt.
- Er det virkelig nødvendig? - Om det får deg til å føle deg tryggere.
Vi kan plukke deg opp etter Ty.
- Skal Ty dra? - Selvsagt.
Jeg vet ikke. Jeg må tenke på det.
Mamma?
Det var riktig godt å se deg, Gabriel.
Farvel, Michael.
- Hvorfor sa du at Ty skulle dra? - Fordi han skal det.
- Vi har ikke pratet med ham ennå. - Detaljer. Vi besøker klubben i kveld.
- Alt er din feil. - Hva?
Hun er fortsatt sint på deg. Jeg ba deg at ikke blande deg fra starten av.
- Det er ok. - Nei, det er det ikke. Vi trenger Hannah.
- Hun kommer. - Det vet du ikke.
- Hvor skal du? - Ingen steder. Vi ses hos Ty.
Før eller senere må vi nå en løsning rundt disse samtalene.
- Hva er det du tviler på? - Jeg stoler ikke på ham.
Høres logisk ut, men det var riktig lenge siden.
Han hadde et oppdrag. Å beskytte Eva og ikke engang det klarte han.
Nei, men iblant må man tenke om og gi dem en sjanse til.
- Hvorfor skulle jeg det? - Ville ikke han gjort det for deg?
- Dere er familie. - Nei.
Bare fordi vi har samme far betyr det ikke at vi er familie.
- Eva var familie. - Alle disse årene og alt dette sinnet.
- Vil du ikke legge det bak deg? - Jeg har lært å leve med sinnet.
- Hvorfor endre på det nå? - Det lyder som om du vil gjøre noe.
Hva tjener du på å bli her?
Mer drikking, mer spilling, mer isolasjon.
- Ingen vilje til å forandre. - Jeg er fornøyd med det.
Er du?
Hvorfor utforsker du ikke den andre siden?
Ja da. La oss si at han snakker sant og jeg drar.
Englene har landet. Vi feilet med å holde demonene innestengt.
Hvordan skal vi engang ha en sjanse mot englene?
Du må tro på deg selv.
Iblant er små skritt den eneste veien.
- Hils på min lille venn. - Nei...
Du har alt prøvd og det gikk ikke.
- Gjorde det ikke? - Nei.
Røyker du fremdeles?
- Jeg vet hvordan det fungerer. - Da gjør du sikkert det.
Lukk øynene.
Jeg teller baklengs fra tre til én. Tre...
...to...
...én.
Du kan åpne øynene nå.
- Ingenting har forandret seg. - Hvordan vet du det?
Du må holde øynene åpne og møte din frykt.
Ellers blir ingenting forandret.
- Han er der bak. - Hvor har du vært?
- Hva oppholdt deg? - Vær glad jeg er her.
- Du gikk vel ikke akkurat inn hit. - Skal jeg kaste dem ut?
Stopp! Disse karene?
Det er guttene mine! Snakker om lenge siden! Godt å se dere.
Flott sted, Ty.
Ikke verst, hva?
Jeg åpner opp i NY i høst også. Franchise, baby.
Jeg har en egen energidrikk også.
Jakten på den perfekte demon- daiquirien i alle disse år...
...har visst lønt seg.
Nei, dette dreper en ikke, men gir en deilig surr.
Kanskje på tide å vende tilbake til Daquiri-bransjen?
Sier du det jeg tror at du gjør?
Jeg trodde du hadde pensjonert deg. Det var jo derfor teamet ble splittet.
Englene har landet.
- Er du sikker? Har du sett dem? - Ikke ennå. Er du klar for en gjenkomst?
Faen også.
Så du er med?
Vi gjør det! Teamet er tilbake!
- Til helvete med dette. - Vi drar.
Er alt i orden?
Balthazar?
Du fins ikke. Du er en hallusinasjon.
Du ser meg kanskje fordi du vil se meg.
- Hvorfor skulle jeg ville det? - Du ser andre ting som ikke fins...
- ...så du vil at jeg skal forklare det. - Jeg vet ikke hva som er ekte mer.
Det er fordi øynene dine er åpne. Du ser endelig klart.
- Hva faen betyr det? - Det avgjør du, kamerat.
Gabriel.
- Når satte du inn vinduene? - Da jeg pusset opp oppe, hvorfor det?
Ikke noe spesielt.
Kom an. Jeg vil presentere deg for teamet.
Zotian-klosteret.
- Hva gjør vi her? - Vent og se.
Karer, dette er Dominic.
Kult.
Velkommen.
Jeg vil presentere dere for Lola. Jakt og sporingsspesialist.
Denne skjermen sporer demonenes bevegelser.
Til venstre har dere demon-demografien fra forrige uke.
- Sånn her ser det ut i dag. - Det har forandret seg siden i går.
Vi vet at noen av demontroppene tjener englene, men ikke hvilke.
- Hvordan vet de hvor de skal? - Det gjør de ikke.
Det er en magnetisk kraft. Jeg heter Newton.
Newton er spesialist på metallurgi og magnetisme.
Unnskyld?
Hva har det med demonformasjon å gjøre?
Godt spørsmål, godt spørsmål... Husker dere denne?
- Jeg elsker den. - Ikke rør!
Tilbake til det viktige. La oss si at partiklene her er demoner.
Skitne demoner. De andre er engler.
- Dette er meteoritter. - Så demonene trekkes til englenes...
- ...kjemiske sammensetning? - Er du forsker?
- Alkymist. - Tradisjonell eller New Age?
- Newton, kan vi holde oss til temaet? - Så da englene landet...
- ...traff også meteorittene. - Tilfeldig?
- Neppe. - Vi tror at det er en taktikk.
- Så de forbereder seg for kamp? - Så englene og meteorittene...
- ...er utbyttbare? - Det stemmer.
- Der kommer du inn i bildet. - Nettopp...
- Hva er spesialiteten din? - Hannah er synsk.
- Synsk? - Ikke akkurat. Jeg har visjoner.
Så du ser ting? Hva slags ting?
Steder, hendelser. Iblant er de symbolske.
- Har du sett noe sånt? - De er nye.
- Ja, disse har... - Faen også!
Hør etter. Når de biter, punkterer de en. Og da dør man.
Ikke nødvendigvis. Vi så en som ble gjenopplivet av Hannahs eliksir.
Eliksir?
Hva betyr det?
Noen demoner har forsvunnet fra kartet. Underlig.
Det er best vi setter i gang.
Hva gjør du?
Jaså?
Her får du tilbake. Liker du det? Ok.
- Får jeg komme inn? - Hei, ja da.
- Hva er det? - Et urteekstrakt som frigjør tiden.
Det motvirker bedøvelsen jeg opplever når jeg spor.
Det tar meg ut av transen og kontrollerer hvor lenge jeg er borte.
Hvorfor bruker du det?
Jo lenger jeg befinner meg i visjonene, desto mer utydelige blir de.
Jeg tror at jeg forsvinner i dem, så at de blir innviklede.
- Fant du det ut selv? - Det tok to år å utvikle formelen...
- ...og jeg jobber fremdeles med den. - Hvorfor gjør du det?
Jeg trodde at du sluttet å spå.
Ja, men skulle jeg gjøre det igjen vil jeg få det så eksakt som mulig.
Og mindre farlig.
Er du sikker på at dette er bra for deg?
Ja, det er jeg.
- Dere to står vakt. - Oppfattet.
Ser dette kjent ut, Hannah?
Nei.
- Så du? - Hva?
- Det er noe der borte. - Lola, får du inn noe?
- Nei, ingenting. - Det er noe der ute.
Bli her.
Jeg går denne veien.
- Hva er det? - Det blir kaldere.
Ja, du har rett.
Det er ikke bra.
Jeg likte alltid når du var hard mot meg.
Valentina.
- Hei, skatt. Hyggelig overraskelse. - Jeg vil ikke si hyggelig.
Og jeg er ikke overrasket.
Hva gjør du her?
- Det siste jeg hørte var at du sluttet. - Hva snakker du om?
Du avsverget din tro.
Leverte inn din demonjegerhatt og kastet inn håndkledet.
Det er en forskjell på å ikke jage demoner og å beskytte dem.
- Men er det virkelig det? - Hva slags sted er dette?
- Et sikkert hus. - For demoner. Søtt.
Ikke like søtt som teamet du har der nede.
- Hvor er demonene? - Ute og spiser lunsj.
- Ok. Og hvor er engelen? - Jeg har ingen anelse om
hva du prater om.
For helvete!
- Får jeg se på ditt våpen? - Nei.
- Ikke? Hva mener du med det? - Du har et eget våpen.
Det har du rett i.
Vi drar.
Michael!
Jeg ville ikke gjort det om jeg var du. Jeg kan slippe ut mange flere.
- Valentina. - Lenge siden, venner.
Selv om jeg liker gjenforeninger, må jeg be dere om å dra.
- Hvor er engelen? - Jeg har alt sagt det til Gabriel.
Jeg har ingen anelse om hva du prater om.
Kom an, Valentina. Hannah hadde en visjon.
- Og hvordan funker det for dere? - Jeg skal spørre deg en siste gang.
- Hvor er engelen? - Jeg har jo sagt det.
Jeg beskytter demoner. Ikke engler.
Ta en titt selv.
- Jeg kan sette en stopper for dette nå. - Ja, men dere vil ikke slippe unna.
Så vi har en prekær situasjon, ikke sant?
- Vil du ha det sånn? - Jeg ville ikke vært så sikker på det.
- Du har et annet valg. - Hva?
Kvitt deg med de taperne og slutt deg til meg.
- Akkurat. - Sammen blir vi uovervinnelige.
- Tenk hva du går glipp av. - Jeg tar risken.
Det er ikke noe her.
Vi drar.
- Jeg kommer tilbake etter deg. - Lov ikke noe du ikke kan holde.
- Hva sa V? - Ikke mye.
- Hvem var det? - Det var Valentina.
Hun pleide å tilhøre teamet vårt til hun byttet side.
- Så du ikke henne i villfarelsen din? - Visjon.
- Samme sak. - Hvorfor så ikke sensorer dine noe?
Sensorene leser varme. Under visse temperaturer syns de ikke.
Det kunne du ha sagt litt før.
Kom inn.
Hei.
- Så du Valentina i visjonen din? - Nei, da hadde jeg sagt det.
Nettopp.
- Hva er det? - Jeg har lett siden hun stakk.
Hun merket kanskje at vi var her og kalte på oss.
- Kan hun gjøre det? - Jeg vet ikke.
Det er en stund siden sist, så jeg er litt rusten.
Hva gjør du egentlig her?
- Jeg vil prate. - Ikke interessert.
Vær så snill, la meg forklare.
Gjør meg en tjeneste og hold deg unna meg.
Jeg elsker deg fortsatt, Hannah.
Ja
men jeg elsker ikke deg.
- Hva gjør du? - Du?
- Du er her. Kalibrerer artilleriet. - Unnskyld?
Hørte du ikke? Det er en kombinasjon av menneskeskjelett, demoninnvoller
og metallegering for å kunne ødelegge dem alle.
Hvis du sier det slik.
Bare si hva jeg skal gjøre, så fikser jeg det. Hva syns du?
Ikke dårlig.
Faen også! Pokker ta!
Jeg ba deg ikke røre noe.
Hør, den aktiveres av fingeravtrykk. Du hadde skikkelig flaks.
For alle andre som rører den blir paralysert resten av deres liv.
- Heldig at den tilhører Dominic. - Dominic?
Den fyren... Så han vil virkelig ikke at jeg rører hans våpen.
Det stemmer.
Ikke tenk tanken engang.
- Hvor kom denne fra? Aldri sett den. - Jeg kjenner igjen den.
- Den tilhørte Gabriel. - Ser du.
Nei. Du lærer.
Du lærer, min venn.
Eva...
Jeg er forvirret.
- Vi må ta oss til Worslock. - Hvordan vet du det?
Engelen var ikke på teateret. Det viste oss hvor vi skulle.
- Hva mener du? - En statue peker rett dit.
Eneste måten å ta seg dit er over Batar-fjellet.
Den ruta har vært stengt i flere år. Det er en farlig vei.
- Går det ikke? - Det tar en ekstra dag eller to.
- Vi har ikke tid. - Nei, det er for farlig.
- Hva er dette stedet? - En isolert by i fjellene.
- Det bodde demoner der før. - Vi har aldri vært der...
- ...men noen jegere har det. - Jeg vet en annen vei gjennom fjellene.
- Aldri tatt den, men det er mulig. - Toppen, da tar vi den.
Michael.
Pakk sammen, team.
Hva har du på staven?
En slange.
- Hva gjør den der? - Jeg bruker den i ritualene mine.
- Hva slags ritual? - Eksorsisme.
- Var du eksorsist? - Var.
Demon, jeg befaler deg å forlate denne kropp! Jeg forviser deg til helvete!
Demon, jeg befaler deg å forlate denne kroppen!
Var det derfor du ble jeger? For å jage de andre som streifer fritt?
Noe sånt.
- Hvor ble det av Ty? - Han skulle hente ammunisjon.
Hvem er det?
Hvem der?
Er det deg, demon? Demon!
Demon!
Der er du!
Ja, demon! Kom an.
Da danser vi, demon. Kom an, dans.
Du mistet noe.
Bom! Et slag på glasskjeven, demon!
Du er ingenting. Ingenting, mann.
Om omtrent tre timer kan vi krysse en demning.
Da mister vi dekning og kan ikke spore noen demoner.
- Eller hvor de kan angripe oss. - Etter det tar vi oss gjennom fjellene.
Worslock ligger et sted i denne dalen.
- Fins det ingen eksakte koordinater? - Nei.
Når vi er i dalen burde vi kunne lokalisere den.
- Klar? - Vi gjør det.
Demningen! Demningen kollapser!
Den eneste andre veien er over Batar, men da må vi krysse Dedurgin-hulene.
- Nei, det er for farlig. - Vi tar stien.
Vent litt.
- Jeg må stoppe litt. - Er du ok?
Nei.
- Jeg tror at en storm er på vei. - Hva mener du?
De skyene ser ikke bra ut.
Det er ingen sky.
Dominic! Gi meg hånden!
Jeg sa at vi ikke skulle ta denne veien, men dere hørte ikke.
- Lola, vi visste ikke. - Nei.
Visjonene dine betydde ikke en dritt. Ingen av dere vet hva dere gjør.
- Hvor skal du? - Tilbake. Jeg har tenkt å gå rundt.
Vi må holde sammen.
Jeg ba aldri om å få tilhøre teamet! Vi hadde klart det uten dem, Michael.
Du tabbet deg ut.
Lola!
Ikke følg etter meg.
- Når kommer vi til andre siden? - 23 klikk.
Vi fortsetter før det blir mørkt.
- Vær så god, mine herrer. - Takk.
- Jeg heter Jem. - Hei, Jem.
Si fra om det er noe annet jeg kan gjøre for dere.
- Ty. - Unnskyld.
- Ikke noe om Worslock. - Hva mener du?
Når jeg spør vifter han det bare bort eller leder meg inn på noe annet.
Han beskytter kanskje noen. Demonene, kanskje.
Nei, i det minste ikke han. Han fikk en daiquiri, men ingenting skjedde.
- Pent jobbet. - De er redde for demonene.
Vi må finne... - Du kan kanskje hjelpe oss.
- Vet du hvilken vei Worslock ligger? - Aldri hørt om den.
- Kan man overnatte her i området? - Det er et vertshus der bak.
Jeg er helt utslitt. Jeg sjekker inn, vi ses senere.
Skål, mann.
- Jeg vil ha et rom, takk. - Dette er et godt rom.
- Dette er også bra. - Samme hvilket.
Jeg legger meg også. Ved soloppgang?
Det er planen.
Toppen.
Er du ok?
Jeg er trist. Jeg savner Dominic.
Han var min bror, min soldat.
Du skulle sett ansiktet hans da jeg ga ham demon-daiquirien. Toppen.
Det minner meg om da vi begynte. Det umiddelbare vennskapet som oppsto.
- Vi havnet alltid i trøbbel. - Og løste det også alltid.
Som oftest.
Hva skjedde? Vi hadde en visjon om hvordan vi ville forandre verden.
Så forsvant du.
Jeg ser gnisten i deg. Du har den fortsatt.
- Bestill en til meg. Jeg skal bare på do. - Ja da.
Her er litt vodka så dere blir varme.
- Hvor gikk vennen din? - Han kommer tilbake.
Er du ok? Du ser nedfor ut.
- Vil du prate om det? - Helst ikke.
La meg se hendene dine.
Interessant.
Hjertelinjen din er veldig dyp.
Livslinjen din er svak.
Vil du gå et sted for en mer privat lesning?
Det er best jeg går.
- Drinken din da? - Det er ok.
Hvor ble vennen min av?
Jeg antar at det bare er vi to nå.
- Vær forsiktig, det er sterkt. - Jaså?
Jeg elsker sterkt.
- Jeg har bedre saker der bak. - Jaså?
- Skal jeg vise deg? - Gjerne.
Kom med rent håndkle.
Ty!
Kom an!
Ta henne!
Jeg tror vi har funnet vår første engel.
- Hva har hendt med dere to? - Ikke spør.
Jeg føler meg ikke så bra. Jeg må sette meg ned.
- Det er ganske varmt her inne. - Hva skjer?
- Du kan ikke drepe henne. - Jo, det kan jeg!
Ty, hold opp! Vi trenger dem sammen.
Dra til helvete, gale tispe!
Tror du at jeg får en engel-kjønnssykdom?
- Trolig. - Faen også!
- Er du ok? - Forbannede engleskitt! Gale tispe!
Jeg sa jo at det var sterkt.
Vil du se noe sterkt? Jeg skal vise deg.
Din jævel!
- Jeg antar at vi har funnet Worslock. - Det er definitivt engelen.
Ja...
Tror du at englene vil forsøke å drepe meg nå?
- Om du ikke hadde vært et så lett mål. - Kom an.
- Og nå? - Vi må finne ut hvor resten er.
Hannah, du skal få spå. Si hva du vet. Jeg vokter henne.
Du må få tilbake styrken din. Det var bare den første.
- Unnskyld meg. Jeg mistet grepet. - Ingen fare.
Kom an, din lille dritt.
- Klarer du deg? - Ja.
- Jeg tror det. - Du blør fremdeles.
- Jeg kan gjøre det. - Jeg vet det.
Men jeg vil det.
Takk.
- Ingen årsak. - Nei...
Ikke for det.
For at du ikke hørte på meg da jeg ba deg holde deg unna.
Da jeg dro tidligere... så var jeg nødt.
For din sikkerhet. Tro meg.
Jeg vet det.
- Det er best at jeg legger meg. - Du vet hvor jeg er.
- Takk. - God natt, Hannah.
Sovne ikke!
- Herregud. Deg igjen. - Vil du prate?
Ikke egentlig.
- Hvorfor drakk du ikke shoten? - Jeg ville ikke.
- Det vil du alltid. - Ja, men ikke i dag.
- Ta shoten! - Nei!
- Det er Hannah. - Kom inn.
- Hvordan går det? - Det er ok.
- Vil du bytte? - Nei takk.
- Spådde du? - Ja, jeg så et marked med en brønn.
Det fins noen landsbyer rundt Worslock.
- Ba du Michael sjekke? - Nei, ikke ennå.
Ok, jeg fikser det. Du burde hvile.
Ja da.
Hva er det?
Det gjelder Ivy.
Jeg fant en tegning som Ivy laget på skolen.
Det var et bilde av faren hennes som lå på bakken. Død.
Han hadde vinger.
- Har hun også visjoner? - Hun skal ikke bruke dem som jeg.
Jeg skal gjøre alt i min makt for å passe på at det ikke skjer.
Du er ikke alene i dette.
Jeg vet det.
- Jeg er glad du kom tilbake. - Jeg også.
Hva har skjedd her?
Det var ikke sånn forrige uke.
Snakk.
Vil du sove igjen?
Snakk!
Da jeg var her forrige uke, var det mange mennesker her.
Det var en festival eller noe. Folk danset.
Og så begynte to menn å krangle om en jente.
Og det ble voldsomt.
- Hva mener du? - Alle begynte å slåss mot hverandre.
Du mener, drepte hverandre?
Dette er Isabelle.
Isabelle.
Mamma!
Legg henne ned! Fort, ned med henne!
Skynd deg! Jeg kan skyte henne!
Vi har visst funnet den andre engelen.
Folkens?
Vi burde røre på oss, det er ikke trygt her.
Kom an.
Dominic?
Dominic! Herregud, Dominic! Hvordan klarte du det...
Jeg trodde du var død. Hvordan klarte du å ta deg hit?
Jeg vet ikke.
- Du skjelver. Er du ok? - Jeg er så tørst.
Kan jeg få litt vann, takk?
- Har du sett Michael eller de andre? - Nei.
Det virker som om noe har hendt her.
- Dom, er du ok? Dominic, er du ok? - Jeg er svimmel.
Vil du ha litt mer vann?
- Ty? Hva holder du på med? - Hun var sulten.
Jeg liker marshmallows.
Hva? Kom an. Du sa at jeg ikke skulle drepe henne.
- Jenta må spise. - Hun er ingen jente, men en engel.
En demonengel, husk det.
Marshmallows.
- Marshmallows... - Hold den i buksene.
Du skal dø.
- Det er mørkt. - Jeg vet det.
Så fort vi hadde tenkt å hvile ble du kald.
- Jeg burde ikke ha sovet så lenge. - Du trengte det.
- Og jeg trengte tid til å spå. - Hva så du?
Ingenting. Det fungerte ikke.
- Har det hendt før? - Nei, jeg vet ikke hva som skjer.
- Hannah, fortell om teorien din. - Hvilken teori?
I bibelen snakker de om de fire rytterne.
De tilhørte de sju seglene som markerte dommedag.
Noen sier at det er endetiden.
Fire ryttere, fire engler.
Den hvite hesten førte med seg sykdommer og pesten.
Jem er den hvite hesten.
- Hun forgiftet Ty. - Akkurat.
Da vi fant Isabelle drepte alle i byen hverandre. Hun er den røde hesten.
- Som førte med seg krig. - Krig... Ok.
- Hvilke er de andre to? - Svart og blek.
- Hva gjør den svarte? - Hungersnød.
Og den bleke?
Død.
Jeg må sikre området.
Hvordan skal du gjøre det?
Med feller.
Du trenger å hvile. Ty og jeg står vakt på skift.
Her.
- Ta frakken min. - Takk.
Eva og jeg går opp.
Stol på meg. Jeg beskytter henne med mitt liv.
Eva? Eva!
Det er ingen fare!
Hør på meg...
- Det kommer fire engler. - Hva? Engler?
Mørke engler.
Ondskap... for å lede demonene.
Og ødelegge menneskeheten.
- Eva... - Jeg elsker deg, Gabriel.
God morgen.
God morgen. Du er våken tidlig.
- Ja, jeg må spå igjen. - Ingen flaks i går?
Nei, ikke egentlig.
Det kommer.
Jeg skal ta en spasertur og se hvordan resten av veien ser ut.
Ok.
- Hva skjer? - Isabella Lecter prøvde å flykte.
Gabriel. Jeg så elven i visjonen min.
Hei. Hva heter du?
Har du gått deg vill?
Hvor er foreldrene dine?
- Det er noe som ikke stemmer. - Stakkars jente, se på henne.
Hun ser ikke ut til å ha spist på flere uker.
Denne dukka er veldig slem.
Er du sulten? Jeg har litt mat.
Her.
Jeg lagde den i går, den...
Den er jo...
Ty, stopp! Ikke la henne røre noen eller noe!
Jeg hadde en visjon. Jeg så den fjerde engelen.
- Hvor? - Hannah, hvor er den?
På torget.
Det er noe annet. Det var en femte engel.
Det kan ikke stemme.
Vi kan ikke dra tilbake dit, tiden i visjonen er usikker. Noen kan dø.
Vi må dit. Nå gjelder det.
Dere blir her. Jeg går opp.
- Hva gjør du her? - Jeg så lyset.
Lyset er ikke i fortiden, men i framtiden. Du burde gå tilbake.
Hallo, Gabriel.
Her er du. Tilbake der du begynte.
- Sirkelen er sluttet. - Ja, det er den.
Og jeg må takke deg for at du førte alle englene hjem til meg.
Du burde ha tatt imot tilbudet mitt.
Beklager, Viv.
Det er bare plass for én.
Hva holder du på med?
Demonenes skjebne var alt staket ut.
Du og jeg var på feil sti.
Men jeg må takke deg.
Jeg hadde aldri funnet englene alene.
Og med dem kan jeg lede min egen demonhær
og få evig liv.
Jeg måtte bare bevise min trofasthet overfor ham.
Det var enkelt.
Jeg gjorde et offer.
Jeg elsker deg, Gabriel.
Ikke forlat meg. Nei, ikke forlat meg. Eva, nei!
Eva!
Du drepte Eva!
Kom an!
Kom an.
Kom an!
Jeg har ikke bare en hær, Gabriel. Jeg har et kongerike.
Velkommen hjem. Føl deg som hjemme.
Du skal være her for alltid.
Vær så god. Prøv meg.
Kom an!
Jeg har ventet på deg.
Beklager tapet.
Takk.
- Kjente du Gabriel? - Ja. Han var litt av en fyr.
Vi var mye sammen. Tro det eller ei, men han var en filosof.
- Filosof? Gabriel? - Ja, det var han.
Han hadde et morsom syn på livet, men var dårlig til å vise det.
- Interessant. - Ja.
Jeg er glad at han er på et bedre sted nå.
- Hva heter du? - Balthazar.
Jeg heter Hannah.
Jeg vet det. Dette er til ham.
Mamma, se!
Så vakkert, Ivy. Ikke gå for langt bort, skatt.
Jeg dør aldri, så lenge hun lever.
Norske tekster: Per Olav Wiborg- Maurstad, www.ordiovision.com