О, не.
Залагам 100$, че ще им се измъкна.
Дължиш ми 100$. - Какво?
Мълчанието е съгласие. Нали знаеш?
Мамка му.
Излез от колата!
Да ти видя ръцете. Ръцете! - Ето ми ги ръцете.
Отстъпи! - Отиваме в болн...
Изслушайте ме!
Спри да се дърпаш. - Никой не се дърпа.
Вдигни си ръцете и излез от колата! - Той не може!
Що не си отвориш очите? Виж табелите.
Какво си мислиш, че крие? - Има инвалиден стол, сержант.
Добра работа, Колумбо. Дзън, дзън, дзън.
Квадриплегик е.
Отиваме в болницата. Човекът получава пристъп.
О, Боже.
Ама няма проблем, не бързайте.
Вероятно има няколко минути преди Риголето.
Ригор Мортис. - Риголето е.
Бедрата вече са парализирани, така че е специален термин.
Вие сериозно ли ще стоите така? - Я го провери.
Имаме проблем, хора.
Ще имате по-голям проблем, ако не го закарам в болницата.
Извикай линейка. - Мислиш, че линейката е по-бърза?
Бум!
Исусе. Наистина го направи, нали?
Риголето?
Добре, обадихме се. Ще изнесат носилка.
Нали? - Добре.
Ще се оправи. - Благодаря, човече.
Сега какво?
Шест месеца по-рано
Ето там.
Такова губене на време.
Всичко това.
Какво трябваше да направя?
Не можеше да дишаш.
Ивон, казах никакви допълнителни мерки.
Няколко пъти.
Къде са подписите?
Търся, повярвай ми. - Не ми плащат да ти вярвам.
Искаш ли да се върнеш в затвора?
Не ми е мястото там. - Трябва да докажеш, че търсиш работа.
Търся. Просто нещата, които компютърът избира, не стават за мен.
Компютърът не ме познава.
Ти не ме познаваш. - Познавам те, г-н Скот.
Трябват ти три подписа до утре, или ще обясняваш на съдията.
Какво за теб е идеалното обслужване на клиенти?
Да правиш, каквото трябва. Не знам.
Кога за последно се опита да решиш проблем?
Тази сутрин като трябваше да ставам.
Изобщо искаш ли да работиш тук? - Просто ми трябва подпис.
Не се отказвай.
Така добре ли е? - Да, добре е.
Защо готвачът ми и мъжа и правят това?
Защото уволни Дейвид.
Но имаме някои добри си ви-та за асистенти
и скоро ще намерим някой.
Някой, когото харесваш.
Имам интервю с г-н Лакас.
И аз.
Първият асансьор.
Ще кажа за вас.
Това нагоре ли отива?
За чистач ли си тук? - За личен асистент.
Личен какво? - Асистент.
Така ли му викат сега?
Белите имат имена за всичко.
Пентхаус?
Това е апартамент?
Йо.
Молите ме да се дръпна ли? - Само дето не се моля.
Просто мръдни, човече.
Това нещо не трябваше ли да е за цялата сграда?
Не, само за него. Г-н Лакас.
И трябваше да се облечем официално, за да му чистим?
И така, какво искате да ни кажете?
Приемам много лично отношенията ми с клиентите.
И сериозно, тоест...
И професионално, разбира се.
Не чувам "невъзможност".
Чувам "не, възможност".
Нека да бъда вашите ръце и крака.
Нека мястото, където вие започвате, а аз свършвам
да бъде едновременно безкрайно и незабележимо малко.
Това ми хареса. Ти...
Добре.
Книгата ви ме промени.
Така че си помислих, дори и да не получа работата,
мога да взема автограф.
Как ще вземете автограф?
Това е интересна мисъл.
Столът е метафора за енергия.
Така го виждам аз. То не е нещо, което ти е взето.
То е нещо, което ти е дадено.
Работих за предния ми клиент 18 г. Няма отърване от мен.
Имам деца. Мога да пера, да храня.
Разливане и инциденти? Няма проблем. - Завършил съм социология.
Трябва да взема детето, човече.
Като гледаш някой не можеш винаги да кажеш какво не му е наред.
Сега ми кажете за предишните... Извинете?
Какво правите? - Споко, няма да ви бавя.
Въпреки че вие ме бавите един час отвън.
Трябва да се връщам при детето. - Трябва да изчакате реда си.
Трябва ми само Джон Ханкок. Само за секунда, госпожице.
Доставяте ли нещо?
Документи за работа. Трябва някой да ги разпише. Управител или шеф.
Ти ли си? Не си ти. Това ли е шефът ти?
Да.
Супер, човек. Само разпиши, моля те. - Как бих могъл?
Не знам. Бавно?
Какво? Не ти работят ръцете ли?
Не работят. - По дяволите.
Ами ти, сладурче? - Защо ви е подпис?
На мен не ми трябва. Моята СП го иска.
Всъщност, ще трябва да си оставиш номера, ако иска да провери.
Така ще изглежда, че съм направил каквото трябва.
И ако пита, кажи, че един супер готин кандидат е дошъл,
но вие не сте търсили супер модел. - Извинете, кой може да се обади?
Моята СП. - СП?
Служител пробация.
Защо ме гледате така? Не ме съдете. Както аз не ви съдя.
Ще ни оставите ли за малко, моля? - Благодаря ви.
Трябва да се връщам при детето. - Защо не седнете?
Не, добре съм.
Значи ви трябва подпис, а не работа? - И двете.
Тогава седнете.
Моля.
Работил ли сте това преди?
Вършил съм всичко, което може да се прави, ако имаш досие.
За какво сте бил в затвора? - Не може да ме питате това.
Казва кой? - Казва конституцията.
И след като вече ме попитахте, сега трябва да ми предложите работата.
Добре.
Добре?
Добре. Предлагам ви работата.
Какво? Филип, какво правиш?
Предлагам му позицията.
И така?
Не искам да съм ти иконом, човече.
Иконом? Не, не... Ние търсим личен асистент.
Какво? Какво е това?
Той дори не знае за какво кандидатства, Филип.
Трябва ми помощ. Ръцете ми не работят, както забеляза.
Нито краката ми.
Мога да си движа само врата.
И устата.
Както и ти.
Какво значи това? Трябва да...
...ви разкарвам насам-натам или? - Да ме слагаш на стола ми,
на леглото, в колата.
Ще има и пътуване, ако това те вълнува.
Не ме. Достатъчно ми е и сега. Отне ми един час да дойда.
Добре.
Виж, мисля, че си търсиш евтина работна ръка.
Но за съжаление, не искам да бъда слуга.
Така че защо не подпишете документите, а аз ще си помисля за офертата?
Не мога да подпиша документи, според които си търсиш работа,
при положение, че я отказваш. - Ти не можеш, ами твоето маце?
Моето маце?
Ивон не е... моето маце. - Не.
Нали, Ивон? Моето маце ли си? - Не, не съм.
Добре, слушай. Защо не си помислиш тази вечер?
Ела утре сутрин и ако не си съгласен, ще подпишем документите.
Няма да те изпращам. - Да.
Не ставай.
Филип, защо го правиш? - Защото това искам.
Ако не харесваш другите кандидати, нека да продължим да търсим.
Ще помогна да намерим перфектния... - Не ти искам помощта.
Ти си бизнес дама, а не мед. сестра. - Знам каква съм.
Знам. Знам, че знаеш.
Но те наех да ми движиш делата, а не... - Да те водя в болницата?
Затова е всичко, нали?
Не трябваше да те поставям в тази ситуация.
Ей, Антъни Скот.
Майка му го взе.
По дяволите, човече.
Казах, че аз ще взема Антъни.
Казваш много неща, Дел, но не съм те чувала от дни.
Хей. - Хайде.
Как е, човече?
Майка ти още те кара да го правиш.
Донесох ти нещо.
За рождения ти ден е.
Кой рожден ден?
Заслужих си го.
Разбирам те.
Но все пак е подарък. Какво ще кажеш?
Антъни.
На теб говоря.
Антъни.
Какво правиш?
Сядам на дивана, Латрис.
Не си мисли, че ще останеш тук.
Само за една вечер. Изритаха ме от... - Не.
Латрис... - Дел, отивай да си търсиш работа
или каквото там правиш. - Явно пак не си на кеф.
Слушай... - Знаеш ли какво, Дел? Махай се.
Какво? - Махай се.
Как така ще ме гониш, след като аз намерих мястото?
Да, виж го само. Аз плащам за него, не ти.
Дължиш ми... ни толкова много детска издръжка,
че трябва да си благодарен, задето не съм те докладвала.
Приключих с теб, Дел.
Не мога. Изчезвай.
Не искам да те виждам, Антъни също.
Момчето се нуждае от мен да го защитавам,
защото хората тук ще го схрускат за обяд.
Как ще го защитаваш като вечно те няма?
Ти искаш да си тръгна!
Защото не мога да разчитам на теб. - Какво искаш от мен?
Сега?
Нищо.
Какво исках от теб?
Всичко.
Помощ, подкрепа.
Аз те подкрепям, Латрис. - Как?
Какво значи как? - Къде?
Грижа те е единствено за себе си, Дел.
Не е вярно. - Виж този разпадащ се
апартамент, който намери за нас
и на излизане виж детето, което отгледах сама.
Знаеш ли какво? Наистина ги виж добре,
защото няма да ги видиш пак. - Ей, защо не...
Сбогом, Дел.
Сериозна ли си?
Супер.
Имаш ли нужда от жилище?
Не, добре съм. - Да.
Върни се обратно в играта, човече. Ще си ми нужен.
Лесни пари.
Не, човече.
Не беше лесно.
Джени.
Филип.
Добро утро, г-н Скот. - Добро ли е?
Мога да подпиша документите.
Няма нужда. Ще приема работата.
Няма ли да е по-добре просто да подпиша?
Не сте квалифициран за тази позиция. Не сте го работили преди.
Той иска ли ме или не?
Да, иска ви. - Добре тогава.
Каква е заплатата?
На месец? - На седмица.
Добре, ще го преживея.
Ако ми дадете карта за метрото. Неограничена.
Карта за метрото? - Нали трябва да пътувам дотук?
Г-н Скот, ще живеете тук.
Г-н Скот.
Това трябва да е винаги в теб.
Трябва да си на разположение на г-н Лакас 24/7.
Имаш ли въпроси?
Да... защо си толкова сърдита?
Ако съм сърдита ще разбереш.
Плаша ли те?
Да. Да, плашите ме, г-н Скот.
Но причината не е, която си мислите.
Колкото и властен да е г-н Лакас, той е уязвим.
Дали ме плаши да е в грешните ръце? Да, плаши ме.
Явно той не мисли, че са грешните ръце. Той ги избра.
И защо си мислиш, че те избра? - Защото съм най-добрият кандидат.
Защото беше най-лошият кандидат. От всички.
Нека да си го кажем. Това е игра. В нея имаш три страйка.
Така се разбрахме с него. - Разбираш от бейзбол?
Да. - Значи ти си моят рефер?
Арбитър. - Само те тествам.
Да, виждам.
Трябва да преместиш г-н Лакас в стола за закуска.
Трябва да го вдигна? - Да.
Да, вдигни го.
Коланът! Коланът!
Трябва да го закопчаеш.
Това трябва да бъде закопчано през цялото време.
Сега трябва да го нахраниш. Ще можеш ли?
Да.
Филип, трябва да се обадя в галерията. Сигурен ли си, че си добре?
Ивон, добре съм.
Алекса, намали музиката.
Как се казва песента?
Nessun dorma - Никой не спи.
И как ще спят като крещи така?
Май го усилваш, за да дразниш хората?
Затова ли ме нае? Да вбеся тая бяла дама?
Ивон? Не.
Тогава защо ме нае?
Може ли вече да ям?
Какво е това...
Портокал? - Кумкуат е.
Кумкуат?
Моя грешка.
Още една?
Нали знаеш, че го усещам?
Боже...
Добре.
Не, не искам. Искам да си почина.
Някога грижил ли си се за някой?
Да.
За себе си.
Ей, внимателно.
Подвижно е. Значи трябва да се мърда? Не е ли това целта?
Не, то...
Да, но е... - Скъпо?
Така е.
Като Джей-Зи ли си богат?
Не.
По-богат съм.
Парите не могат да купят всичко.
Изглежда, че за мен могат.
Добре дошла, бейби.
Аз съм Дел. - Маги. Личният рехабилитатор.
По-скоро личен секси рехабилитатор. - Жена ти ок ли е с Викторияс Сикрет?
Не съм женен.
Имаш халка.
Жена ми почина.
Ще започваме ли?
Всяка ръка, пълно движение.
Винаги от двете страни. Въпроси?
Някога мислила ли си как ще кажеш на приятеля си,
че се виждаш с друг?
Ще ти покажа как да подготвяш г-н Лакас всеки ден.
Ако не си много зает. - Не, с Магс ще се справим.
Трябва да й покажа чувствителната ми страна.
Най-добре се вижда без дрехи отзад.
На свещи.
Някога сменял ли си катетър?
Не.
Не е трудно. - Дано не е.
О, извинявай. Това ли е чувствителната ти страна?
Просто бавно...
...го издърпваш.
А новият... - О, човече.
...влиза обратно там.
Стискаш главичката...
...и го поставяш.
После го вкарваш.
Не го усещам.
Е, аз пък да.
Ако не можеш да се справиш с това, как ще...
Какво?
Какво трябва да значи това? - Ще видиш.
Това пръста ти ли е?
Чакай, ти...
О, няма да правя това.
Да, това не е... Не е... Няма, начин, не.
Няма да... Няма да си сложа пръста в ничий задник.
Няма да слагам сламка в задника му и да чистя лайна.
Говори с Ивон. - За какво?
За това да му чистя мръсния канал. - Мръсен канал?
Говори за прочистването. - Ами това е част от работата.
Не е част от моята работа.
Личните асистенти не правят това. - Точно това правят.
Не и тези като мен.
Първи страйк, г-н Скот. - Не, това не е страйк, а чек суинг.
Не, излязохте от полето.
Значи ти си полето? Не трябва ли да говориш с трета база?
Аз съм арбитърът. Първи страйк.
Запознат ли си с НВР?
Н какво?
НВР. Не възраждайте.
Това е нещо, с което трябва да се съгласиш. Като мой помощник.
Разбираш ли какво означава?
Като да не ти правя изкуствено дишане, ако се задавиш с кумкуат?
Никакви допълнителни мерки, ако спра да дишам.
Нищо.
Добър съм в нищото, човече.
Значи не ти се живее повече, така ли?
Ти затова ли нае мен, а не ония другите?
Щото мислеше, че ще ти НВР задника?
Ще обядвам в стаята си.
Кажи на Шарлот.
Какво?
Търсих те.
От това му зависи животът.
Втори страйк.
Не може да го наречеш страйк.
Чувам го и го виждам.
Втори страйк.
Ставай. Веднага.
Може ли поне да си взема душ?
Да.
Спри! Спри!
Ивон.
Ивон!
Ей!
Алекса, спри!
Какво? - Ще приготвя душа.
Искам си музиката. - Не, човече.
Виж, знам, че се опитваш да изолираш света,
но поне да е с по-хубава музика? - Някога слушал ли си опера?
Да. Операта е популярна в затвора. Трудно можеш да се уредиш.
Защо да не слушаме Арета?
Искаш да нахраниш душата си? Тогава слушай Кралицата.
Помисли си.
По-добре помисли, помисли,
помисли какво ми причиняваш.
Помисли, помисли.
Жестоко, нали? Звуча точно като нея.
Да. Като затворя очи, което се наложи, е много странно.
Като кражба на самоличност.
Очите, очите... очите.
Добре, добре.
Добре.
Не беше толкова зле, нали?
Да, да.
Измъчваш ме.
Това е одобрено.
Просто ще им дадеш $10,000? - Нестопанска цел.
Аз също не виждам някаква цел.
Не, не. Това е лично.
От постоянните. - Хвърляй го.
Дори няма да отговориш? За да спрат?
Трябва да си в галерията в 11:00.
Дай на Дел $10,000.
Това не е одобрено.
Струваше си да опитам.
Значи така си забогатял? Като пишеш тия неща?
Помагах на разпадащи се компании.
Инвестирах в новосъздадени.
Ясно. Да кажем, че искам да създам моя собствена фирма,
която ти ще купиш за един милион. - Бих попитал каква е идеята ти.
Не знам.
От какво се интересуваш?
Жени, спане.
Спане с жени.
Малко трудно да спечелиш от това.
Имам приятели, които не биха се съгласили с теб.
Въпреки това по-добре намери липса и я запълни.
Филип Лакас! Как си?
Боже. - Много добре.
Браво на теб.
Исках да ти кажа, че намерихме отличен асистент за майка ми.
Ще ти дам номера на агенцията.
Здрасти. Аз съм тук. Аз съм асистентът.
Картър, това е г-н... - Блекмен.
Дакауандаше Блекмен.
Това е Картър Лок. Живее под нас.
Той у вас ли живее? - Да.
Не мога да те здрависам. - И по-добре.
Хайде, Ф. Трябва да драскаме. - Ще драскаме, Картър.
Добре.
Приятел ли ти е? - Опознай ме по-добре, Дакауандаше.
Коя кола е твоята? - Всичките отдясно.
Всички?
Да, но ги продаваме. - Майчице!
Сега ползваме този ван.
Няма да те вкарам в тая патрулка, освен ако не си пиян.
Пиян ли си? - Само от позитивното ти отношение.
Искаш да съм позитивен?
Тогава няма да те вкарам в това негативно нещо.
Боже! - Не са практични.
Именно.
Не можеш да продадеш тази кола, човече.
Липсващата част.
Ти я намери.
Колко?
Мисля, че е точно 75.
Мога да проверя. - Да, моля те.
За 75,000 мога да ти нарисувам квадрат.
И няколко правоъгълника, ако искаш.
Нямаш ли я вече?
Част е от поредица, която жена ми обичаше.
Да, но е същата. - Съжалявам, 80,000 е.
Ще я взема.
80,000 долара. Знаеш ли какво мога да направя с $80,000?
Кой мога да бъда с $80,000?
Добре, но как би сложил цена на произведение на изкуството?
Плащаш, за да покажеш, че то има стойност за теб.
Имам колекция от първи издания на романи.
Книги, които съм чел като дете.
Подписани от авторите.
Бяха подарък от жена ми.
Една за всяка година, в която бяхме заедно.
Колко бих платил за тях?
Аз...
Наистина не мога да кажа.
Какво? - Какво?
Няма да ме вкараш пак там.
Трябва да се махна. Вече...
Латрис.
Да, добре. - Добре ли си?
Всичко е наред. До после. - Добре.
Как е? - Чия е тази кола?
На шефа ми.
А шефът ти е? - Богат.
Искам да видя Антъни.
Преди да кажеш нещо, Латрис, аз работя, ок?
Ето.
Първият ми чек, подписан за теб.
Какво работиш?
Човекът, за когото работя, не може да се движи и аз му помагам.
И ти плаща толкова много? - Да. Добра работа.
Дано да я задържиш. - Разбира се, че ще я задържа.
Как е той?
Добре е.
Видях му оценките. Само шестици. - Крушата не пада по-далеч от дървото.
Ти си дървото в тая история.
Може ли да...
Може ли да му предадеш нещо?
Книгата, която му дадох. Трябва ми.
Защо?
Защото... - Не е била твоя.
Трис, изслушай ме.
Подаряваш нещо на сина си и си го искаш обратно?
Вземи си я сам. Няма да ти върша мръсната работа.
Да, беше толкова готино...
Значи се справяш в училище, нали?
Чувам разни неща.
Какво правиш с детето ми, човече? - Стискам му ръката.
Какво? Не мога да му стисна ръката ли?
Ей, Антъни!
Чакай, чакай. Какво става там, човече?
Виждаш ли това... - Ей!
Разкарайте се.
Махайте се от колата.
Отивай. Аз ще я наблюдавам.
Къде си?
Къде беше?
Имах малко работа.
Трети страйк. - Какво?
Хайде, де. Това беше фал тип. - Който хванах.
Така че си вън. - Виж, Ивон, моля те.
Сериозен човек съм. Не прави това, ок?
Трябваше да занеса чека на бившата ми. Нямах време...
Кой ти позволи да вземеш колата? - Аз.
Добре.
Благодаря.
Филип?
Филип!
Кажи ми какво да правя? Какво да направя?
Мамка му.
Хайде, човече.
Въздух ли ти трябва?
Задръж, задръж.
Ето. Ето, дишай.
Поеми... дишай.
Какво? Няма да дишаш?
Няма нищо допълнително в дишането, човече.
Ф, много добре знаеш, че работата ми трябва.
Така че поеми дълбоко въздух, или ще ти правя изкуствено.
Ето, ето.
Това често ли се случва?
Добре ли си, човече. Друго боли ли те?
Краката ми.
Нервите.
Нарича се неврогенна болка. То е...
Все едно гориш.
Не са ли ти дали нещо за това?
Различни лекарства.
Помагат малко.
Не достатъчно.
Толкова ли боли, че да искаш да се самоубиеш?
Не.
Но загубата на жена ми да.
Ще ти помогна.
Това няма да помогне.
Кажи ми, след като опиташ.
И така, как...
Как стана инцидентът?
Парапланеризъм.
Знам това. Питам...
Питам как.
Как се случи?
Лоша преценка.
Моя.
Времето не беше хубаво.
Не трябваше изобщо да...
Но...
Винаги съм бил по силните усещания.
Кой лети с парапланер в бурята?
Светкавици.
Какво да правим?
Аз знам. Хайде да летим с парапланер.
Събудих се.
Там беше Джени.
Клетата ми жена.
И си спомням, че си мислих...
"Скъпа, това ще те разсее от рака".
Рак. Тя...
Тя имаше рак.
И аз...
Аз...
Съжалявам.
Няма за какво.
Прекарах много сутрини...
преди всички да са се събудили...
преди денят ми да стане навалица от чужди ръце...
и все още летя...
Боже, вдигна ме толкова високо.
И после ми отне всичко.
Но нищо не може да се сравни с нейната загуба.
Нищо.
Вече усещаш ли го?
Нищо не усещам от това.
Ще го усетиш.
Да се обзаложим?
Трябваше да се обзаложиш за нещо повече от хотдог.
Какво искаш да кажеш? Дължиш ми хотдог до живот.
Чакай, не. Аз не си спомням.
Така се разбрахме, човече.
Какво? Разбрал си се с мен? Мислиш ли, че това ще издържи в съда?
Много хубаво мирише.
За мен офертата за деня. - Да, а за него?
Не прави така, човече. Питай го сам.
Съжалявам, какво ще искате?
Искам...
14 хотдога и бананово дайкири.
Вие напушени ли сте? - Много.
Имате ли долар?
Не. - Имате ли долар?
Искате ли хотдог?
Да. - Добре, 14 хотдога и 1 хотдог.
Значи 1500 хотдога.
1500 хотдога. Това искам.
Направо ми ги дайте всичките.
Благодаря.
И благодаря, че каза онова. Така се отнасят с мен...
Или пък съм невидим.
Освен ако знаят, че имам пари. - Добре дошъл в моя свят.
С изключение на парите.
Нямам никакви проклети пари.
Предполагам, че трябва... да мисля по-нестандартно.
Трябва да направя някои промени.
Четеш книгата ми. - Опитвам се.
Обаче е малко суха.
Суха? Не е суха. Това е бизнес теория.
Добре, моята теория е, че е суха. - Суха.
Не.
Нестандартното мислене е като изкуство.
То е друга врата.
Готов ли си да бъдеш сразен? - Готов съм. Напълно готов.
Добре, имам идея за моя бизнес.
Приложение е.
Нали? - Да.
Приложение, което ти помага да намериш трева най-близо.
Ще се казва "Намери моя дилър".
Не, не, не. Не така.
Забрави за това. Ще се казва "Идеал".
Заради "И" и "Деал"
"Идеал".
Разбираш ли идеята? И как ще работи? - Разбирам.
Но мисля, че трябва да помислиш още.
Много е "ниш". - Какво по дяволите е "ниш"?
Това е женската версия на "племенник".
Беше ли богато семейството ти?
Баща ти ти е дал всичките си пари?
Спечелих сам всяко пени, което имам.
Баща ми не ми е давал нищо.
Е, тук си приличаме.
Баща ми беше артист.
Така ли?
Измамник. Такъв артист.
Обаче никога не го виждах.
Ако не броиш времето, което прекарахме в затвора.
Бяхме в пандиза заедно.
Сладко, нали?
Знаеш ли какво каза, когато ме видя, човече?
Каза "Добре дошъл у дома".
Представяш ли си да кажеш това на детето си?
"Добре дошъл у дома."
Кълна се, че синът ми никога няма да отиде в затвора, човече.
Прекалено е умен. Момчето е много умно.
Майка му също е умна.
И ти си умен, Дел.
Умен задник.
Не, не. Умен си.
Интелигентен.
Добре, готов ли си?
На 163-та е. Само чака идея за милион долара.
Която ти имаш.
Добре. За какво се сещаш, когато кажа думата "храна"?
Мисля си, "Само не ми предлагай ресторант."
Забрави, човече. - Какво? Да не би и да готвиш?
Мога да наема готвач. Може би Шарлот.
Значи идеята ти е да ми вземеш готвача?
Забрави. Просто го забрави.
Много си негативен.
Маги казва, че... ще закъснее.
Добре.
Мога да изчакам.
Очевидно не можеш. Аз ще трябва да го сменя.
Защо не предлагат самопочистващ се катетър?
Добре. Идея за бизнес.
Какво ако мога да измисля самопочистващ се катетър?
Бих попитал откъде ти е медицинската диплома.
Виж, Дел, просто намери нещо, което обичаш да правиш.
И после открий начин да го постигнеш.
В какво си наистина добър? - Определено не в това.
Може ли просто да не говорим?
Особено, когато се чувствам сякаш съм в най-гадното порно.
Не е толкова зле. - Не е толкова зле?
Някога пипал ли си на друг мъж...
Какво, дори не можеш да кажеш думата?
Мога да я кажа. - Ами кажи я.
Не. - Просто я кажи.
Не искам.
Пенис. - Спри.
Добре, хубаво.
Готово. Младият Мерлин извади меча.
Значи пенисът ми е скалата?
Ще спреш ли да казваш тази дума?
Просто използвам аналогията ти. - Спри да казваш думата.
Моля те! - Добре.
Не ми помагаш. - Добре.
Добре, сега ще извадя това...
И после...
Трябва да натисна... да натисна главичката.
И да го вкарам, нали?
Просто ти казвам какво правя.
Добре, да се захващаме.
Това май няма да пасне, човече.
И тя така каза.
Добре.
Готов ли си?
Аз не съм готов. Дай ми секунда.
По дяволите.
Хайде, Дел.
Направи го, момче.
Добре, да започваме.
И да приключваме.
Хващам го. Какво? О, не, човече.
Стига, човече. Какво е това, какво?
Да не си ял Циалис за закуска? - Ако не беше си играл...
може би нямаше да се случи. - Никой не си играе с нищо.
Накарай го да падне.
Накарай го? - Накарай... накарай го да падне.
Няма да продължа в това състояние, в което си.
И чакай... Ти как още... Как дори...
Не го усещам.
Има други начини, обаче.
Ако не си тук.
Ще те убия. Ще ти НВР задника. Нали това искаш?
Ушите ми например.
Ушите ми са ерогенна зона.
Дори не съм ти докосвал ушите.
И не искам да говоря за ерогенни зони точно сега.
Добре. Само ми дай минута. - Хайде, човече, часовникът тиктака.
Хайде! - Слушай, защо не повикаме Ивон?
Тя може да намери някой... - Няма нужда да говорим и за Ивон.
Защо? - Тя сигурно има пръст в това.
Ив... Какво? Стига, Ивон ми е помощничка.
О, забравих. Шефовете не се занимават със служители.
Това е нелепо, аз... - Да, пенисът ти крещи "Глупости".
Бум! Искаше да го кажа? Казах го.
Пенис.
Ивон, ние...
трябват ни две минути, ако може.
Да, тъкмо си говорихме за теб.
Сигурно са ти горели ушите.
Тук сме. Точно тук.
Хайде.
Не си видял нищо, нали?
Не. Само ушите.
Казвам ти, Ф, можеш да имаш всяко момиче, което поискаш.
Богат си и свободен.
Какво ще кажеш за тази дама с ботокса?
Идеална двойка ще сте.
Ти не можеш да движиш тялото си, а тя лицето си.
Как е така? - Добре е.
Ей, омъжена ли сте?
Като колко омъжена? - Дел.
Има нива на брака.
Сетих се. Можем да направим приложение за запознанства, за милиардери.
Вече има такова. - Мамка му.
С него ли си?
Защо?
Колко млада искаш да е, Ф.? - Достатъчно, Дел.
Какво значи достатъчно? Просто...
Какво ми шъшкаш?
Дори не са почнали да пеят. Я се успокой.
Колко ще продължи това?
Три часа.
Той е дърво? Пеещо дърво?
Той е Бърдмен. - Бърдмен?
Той е Бърдмен.
Тишина!
Тая книга ще я хвърля отзад.
Казвам ти, ще я хвърля.
Съжалявам.
Да!
Браво!
Не беше ли целият и живот буря,
нима художник може да нарисува тези благородни черти.
Тази фина, възвишена стойка,
цялата тази строгост в чара,
и сладост в силата?
Хубаво е, Филип.
Хванах ви.
Какво? - Не ми викай "Какво".
Сега ви хванах. Къде е той? Къде е?
Ти и Ф.?
И твоята "възвишена стойка" и "строгост."
Добре те познава. Този човек те рисува с думи.
Не ме гледай така.
Чух ви.
Не прави така.
От това му зависи животът. Помниш ли?
Откога вие с Ф. го правите?
Няма ние.
Престани. Чух ви, Ивон.
И това, което чух беше някаква поезия в стил Марвин Гей.
Той пише писма до жена на име Лили.
Диктува ми.
Чакай, тези такива ли са? - Да.
Съжалявам, че те разочаровам.
Мислих, че той ги хвърля.
Вече не.
Я чакай малко.
Чакай малко.
Тук е моментът да кажеш "Благодаря ти, Дел."
За какво? - Как така за какво?
Защо го прави, Ивон?
Заради мен.
Аз го върнах към старата му същност.
Заслугата е моя и ти го знаеш.
"Благодаря, Дел." "Няма за какво, Ивон."
Маги каза, че си учила в Харвард.
Да.
Тогава защо си губиш времето с тези диктовки?
Не си губя времето.
Откога работиш тук?
Работих за него преди години. Преди инцидента.
После напуснах, защото майка ми се разболя.
И след това пак се върна?
Не. После се омъжих. И чак след това се върнах.
След като чух за Филип.
Аз...
Помислих си, че мога да помогна.
Омъжена си?
Бях. За малко.
Сега, когато вече не си, какво търсиш?
Какъв е твоят тип? - Не търся.
Знам твоя тип.
Дървар. Много червено райе. Голяма, стара брада, вероятно.
От онези бради, в които може да загубиш нещо. Къде ми е въдицата?
Това не е моят тип. Мразя бради.
Без да се обиждаш.
Но поне си призна, че имаш тип.
Не търся никого, Дел.
Намерих котка!
Беше в брадата ми.
Скучна си. Много си скучна.
Чук, чук. - Не.
Чук, чук.
Ще стоя тук да чукам цял ден. Чук, чук.
Кой е там? - Ивон.
Ивон коя? - Ивон, която ще те разсмее.
Благодаря, Дел. - Само загрявам, ок? Не тръгвай още.
Още едно, още едно.
Как ще накараш салфетка да танцува? Като сложиш сопол в нея.
Виж. Виж!
Внимавай!
Как го направи?
Как така как съм го направил? Аз съм гений, човече.
Бих ти разстлал небесните одежди пред нозете.
Но аз, бедният, имам само мечти,
аз ти разстлах мечти пред нозете,
тъпчи нежно, защото тъпчеш мечти.
Какво? - Извинявай, ама ти не си беден.
Цитирам Йейтс, известен поет.
Знам коя е.
Защо не напишеш на Лили собствена поема?
С твои думи.
Аз не съм поет.
Какво говориш? Всеки е поет.
Добре, как те кара да се чувстваш мисълта за нея?
Не знам. - Знаеш. Хайде, човече.
Лек? - Добре, лек като...
Перо? - Шепот.
Харесва ми.
Добре, как още се чувстваш?
Не знам, смел? - Смел, смел като...
Доберман.
Стрела.
Доберман със стрела.
Мисля да е само стрела.
А когато я видиш? Как изглежда тя?
Не казвай "Доберман".
Аз... не знам как изглежда. - Как така?
Ами това е писмена връзка.
Само си пишем писма.
И от колко време си пишете?
Около година. - Година?
От една година получаваш тези малки, сини писма?
Да. - Знам какво друго е синьо.
Значи нямаш идея как изглежда?
Нито пък тя за мен. - Не, тя има.
Какво значи "Нито пък тя за мен"? В кой век живееш?
Виж, не мисля, че разбираш какво означава писмена връзка.
Аз пък не мисля, че разбираш жените.
Проверила те е в Гугъл.
Ивон. Тук съм.
Относно... - Маги, имам един въпрос.
Ако ти беше Лили, щеше ли да проучиш задника на Ф. в Гугъл?
По-скоро лицето ми?
Вероятно и двете. - Какво ти казах?
Шарлот.
Щарлот, ако беше в писмен любовен триъгълник с Айрън Шеф,
щеше ли да потърсиш негова снимка? - Още на първия ден.
Знам какво говоря, човече. Нека видя какво излиза в Гугъл за теб.
Добре, Лакас...
Добре изглеждаш, човече. Хубав си в костюм.
Сериозно. Не го казвам просто така. Наистина изглеждаш добре.
Искам да видя тя как изглежда. Каква и е фамилията?
Няма да ти кажа.
Не, слушай, Дел... - Спри да говориш така.
Искам да видя. - Дай ми писмото.
Фоли. От Бъфало. Лили сигурно е едричка.
В Бъфало е студено. Сигурно е големичка.
Добре, нека да видим.
Казвала ли ти е нещо за 103-ти рожден ден?
Нещо за снимка от затвора?
О, Боже. - Добре, достатъчно.
Тази малка Лили си е хапвала.
Доста.
Добре. - Сладка е.
Трябва ми повече информация. Как... - Трябва да станеш детектив.
Няма нищо там.
Това е лично, Дел. - Само да видя дали няма нещо.
Тук има телефонен номер, човече. - И?
Как така... и? Защо не и се обадиш?
Защото връзката ни не е такава.
Как така не е така... Я стига. - Не.
Дай ми телефона.
Не и звъни. - Лично е.
Моля те, дай ми телефона. - Ивон, не ме хващай така.
Недей да звъниш. - Просто ми върни телефона.
Звъни. - Затвори.
Здравейте, свързахте се с Лили Фоли.
Моля, оставете съобщение след сигнала,
и аз ще ви се обадя, когато мога.
Лили, Фил е...
Лакас.
И аз... просто...
исках да ти чуя гласа.
Питай я дали тренира.
Питай...
Чудех се дали може да ми се обадиш,
когато ти е удобно.
Ами добре. Чакам с нетърпение да се чуем.
Чао засега.
Това е моят телефон.
Добре беше, човече.
Трябваше ти само малко побутване.
Явик иска да се обади в четвъртък.
Благотворителното събитие е в петък.
И...
рожденият ти ден наближава.
Какво искаш да правиш?
За рождения си ден?
Ти би ли ме...
проучила в Гугъл?
Не знам, аз...
Не мисля.
Но аз съм старомодна.
Не би трябвало да има значение.
Ако е толкова приятна, както изглежда в писмата,
това няма да е важно за нея. - Докато не види стола.
Умните жени се интересуват какво има тук и тук.
Това ще е водещо за правилната жена.
Не ръцете ти.
Йо.
Трябва да излезете в коридора бързо.
Да не рисуваш? - Елате.
Той рисува?
Добре, готови ли сте?
Представям ви "Без име, нула".
Или "Какво е храброст".
Къде е Туомбли?
Говориш за онази с червените, деформирани линии?
Да. - Свалих я. Сложих я в кухнята.
Точно до кошчето.
Какво мислите? Хайде!
Не казвам, че бих я окачила, но...
има нещо... - Има нещо страстно.
Почти пост постмодернизъм.
Харесва ми кучето.
Това е... неочаквано.
И го казвам с възхищение.
Кой знае, човече.
Може да съм следващият...
следващият Баския.
Животът е откачен. - Шарлот, намери Туомбли.
Не може да си сериозен. - Е...
Може да не е по вкуса ти, или по моя...
Или изобщо по ничий вкус.
Важното е да откриеш и насърчиш потенциала.
Не виждаш ли потенциала тук?
Хей.
Не.
Мислих да го закача на стола ти, и да ти сложа шапката.
Няма да стане. - Хайде, човече. Имаш рожден ден.
Не го празнувам, както знаеш.
Но бих искал да се разходя. - Добре, къде?
Където ти искаш.
Наистина? - Наистина.
Йо, Ант.
Как е, човече?
Хайде, ще те повозим.
Хайде, влизай.
Яка кола, човече.
Здравей.
Ти шофьор ли си му или какво?
Той ми е помощник.
Моята дясна ръка.
И лявата също.
Добре.
Плейлист "Изборът на Дел". - Не, не. Моля те, не.
Не можеш да кажеш "не" на Кралицата, хайде.
Мога да видя как фънк същността ти се моли за нея.
Всъщност, дръж си ръцете в колата през цялото време.
Наблюдавам те, Ф.
Дръж ги, където мога да ги виждам.
Погледни в твое ляво. Това е стадионът на Янките.
Имам въпрос към теб. Би ли купил Янките?
Не.
Би ли купил Метс? - О, да.
Виждаш ли това място?
Тук научих кой ли не как да прави забивки.
Ти не можеш да забиваш. - Не си ме виждал.
Никой никога не те е виждал.
На какво се смеем, Ф.? - Не знам.
Това е невероятно. - Можем да направим франчайз.
Най-добрият сладолед в Америка, Ф.
Америка.
Тате!
Беше ми приятно.
Погледни г-н Лакас в очите, човече.
Беше ми приятно. - На мен също, Антъни.
Сега се връщам, Ф. - Добре.
Добре ли си прекара днес? - Да.
Какво мислиш за колата? - Готина е.
Готина е, нали? - Да.
Може да се повозим този уикенд. Ще отидем, където ти искаш.
Майка ти говори ли с теб?
За...
Книгата, която ти дадох? Трябва ми. - Защо?
'Щото изникна нещо.
Просто те моля да ми я донесеш.
Ти не ми ли я подари? - Да, така е.
Стана недоразумение, това е.
Негова ли е?
На кого? - На шефа ти?
Откраднал си я?
Антъни, чуй ме.
Ей, Антъни!
Не знаех, че това е ваше.
Ей, защо... - Махни се от мен!
Антъни, ела тук.
Ела тук, човече.
Беше преди да ме наемеш.
Щях да я върна.
Книгите са за четене.
Да, но трябваше да ти кажа.
Не съм крал. В смисъл крал съм, но...
Приключих с това.
Хората правят грешки.
Не знам.
Аз направих много.
Изненада!
Това е от избата ми.
Честит рожден ден!
- Честит рожден ден!
Благодаря, благодаря.
Може би трябва да излезем отзад. - Изрично казах,
"Не искам нищо за рождения ми ден". - Аз не...
Всеки искаше да направи нещо и си помислих, че...
Ивон, има много малко неща в живота ми, които мога да контролирам.
И ти го знаеш. Времето ми и хората, с които да го споделя са първите.
Знам. Съжалявам, аз...
Ще им кажа да си тръгват.
Знаеше ли за това?
Съжалявам, Ф.
Съжалявам, че получи парти - изненада в огромния си апартамент.
Че получи куп скъпи подаръци от богатите ти приятели.
Съжалявам, че имаш съобразителна помощничка.
Някои от нас имат истински проблеми. Боря се да видя сина си.
Съжалявам, Ди.
Един следобед със сина ти
не е достатъчен да поправи годините пренебрежение.
Мери си приказките, човече. - И кой е виновен, че не го виждаш?
Майната ти.
Майната му и на това нещо, човече.
И на отношението ти.
Ядосан ли си?
Ядосан ли си, Ф.?
Какво, искаш да го счупиш ли?
Искаш да счупиш бутилката вино от Картър?
Искаш да счупиш проклетата бутилка? - Да!
Какво друго искаш да направиш, Ф.?
Искаш това тук, нали?
Бикът.
Винаги съм го мразил.
Портретът.
Не, не. Не този!
Този? - Не.
Този тук? - Не!
Кой? - Този зад теб.
Този ли? - Да.
Той роднина ли е?
Това е... Това е тя.
Сигурен ли си, че... е жена?
Това е лелята на Джени, Уини.
Всъщност доста добре са я направили.
Какво...
Дел направи бъркотия.
Съжалявам.
Съжалявам и че ти се сопнах.
Не го заслужаваше.
Няма проблем.
О, не.
Гостите още тук ли са?
Готов ли си за парти?
Готов съм, ако и ти си.
Колко добре познаваш Дел Скот?
Защо?
Мога да ти изпратя това.
Знам за миналото му. Повече се интересувам от настоящето.
Разбирам, Филип. Втори шанс.
Но колко шансове е имал този човек?
Той е бивш затворник.
И ти го наемаш да работи в сградата, в която всички живеем.
Което е мое право. - Просто помисли над това.
Всички живеем тук.
Тази нова ли е?
Да. Наскоро я купих.
Кой е художникът?
Представя се с много имена.
Да не е Банкси? - Наистина не знаем, нали?
Знаеш ли какво пресъздава доберманът?
Е, очевидно.
Пробвахме да я окачим навсякъде.
Всеки я харесва, но разбира се...
тя трябва да ти говори. Трябва да казва "Аз принадлежа тук".
Да.
Вероятно ще я продадем на търг.
Мразя таксите, които взимат.
Те се интересуват само от парите.
Мислиш ли, че ще се оцени?
Мисля, че няма как да знаем, Картър.
В смисъл, че за пръв път...
Здравей, Джейн. - О, здравей, Филип.
С Дел си говорихме какво е да бъдеш цветнокож.
Дел, как върви приложението "Идеал"?
Мисля, че ти го отхвърли.
Да, знам. Но сега определено бих го приел.
Какво стана с музиката?
Йо! Ей, сопран!
Не, лиричният. Не Мецосопран.
Ще ми направиш ли услуга да изпееш арията "Царицата на нощта"?
Виж, не се тревожете за нищо, ок?
Няма грижи за допълнителното време. Чъкълс ще се погрижи.
Станал си много запознат с операта.
Виж, има някои готини неща.
Да. - Просто е трудно да се танцува.
И?
Какво предлагаш?
Маги!
Сега е шансът ти, Маги.
Това чаках, да.
Ф., ще раздвижа Маги.
Давай, Шарлот, давай.
Добре.
Видя ли, вдигнах всички дами. Да видим дали ще мога със сърдитата.
Сърдита Ейми, ще дойдеш ли да се позабавляваш?
Хайде, Ивон.
Не.
Хайде, Ивон.
Хайде.
Добре танцуваш.
Не. - Добра си.
Хайде. - Не, хич не ме биваше в танците.
Всъщност сега съм по-добър.
Много по-добър от преди.
Ало?
Не, не, не. Не намаляйте музиката.
После ще се обадя, който и да е. - Лили е.
Лили.
Здравей.
Имаме малко парти. Днес е рожденият ми ден.
Да, беше. И бях доста изненадан.
Добре, нека... Нека видя дали...
Свободен ли съм в събота?
Да, мисля, че ще е добре.
Ще се видим тогава.
Добре.
Довиждане.
Не мислиш ли, че трябва да й кажа?
За стола?
Мисля, че трябва да се фокусираш върху това, което тя не ти е казала.
Боже, мина толкова време откакто...
Аз...
Не знам дори какво да нося.
Ще ти кажа какво да не носиш.
Сериозно? - Да, не и на среща.
Не бих казал, че това е...
Среща е.
Честит рожден ден, човече.
Благодаря.
Готов ли си?
Да.
Добре, кодът ще бъде...
Верди.
Трябва да вкарам Верди в изречение?
Да.
Например "Съжалявам, но си грозна като Верди."
Виждам как мислено ти играе кракът, човече.
Успокой се, Ф. Ще дойде.
Дел.
Бръкни в джоба на сакото ми. Трябва да има един плик.
Отвори го.
Това е за "Без име, нула".
или "Какво е храброст",
която сега гордо стои в стаята за трофеи на Картър.
Наистина? - Наистина.
За постоянно. - За постоянно.
И не се ебаваш? - Да се ебавам?
Йо, Ф., това е...
Това е откачено, човече.
О, да!
Да, по дяволите Ф.!
Моя грешка. Моя грешка, човече.
Аз съм виновен, аз бях.
Това е. Това е моят бизнес.
Аз съм художник.
Мога да правя по една всеки месец.
50 хилки на парче. За една година това е...
Петдесет хиляди. Прави петдесет хиляди точно.
Не, Дел, това не е твоят бизнес.
Чакай, чакай, слушай... - Не, Дел. Това са пари за
бизнеса, с който ще се занимаваш.
Какво? Тя тук ли е?
Надявам се.
Здравей, Филип.
Здравей.
Съжалявам...
Това е Дел. - О, моя грешка.
Той... той ще е с нас... защото... - Здравей.
Защото...
Исках да ти кажа.
Аз знаех. Видях снимка.
Прочетох една статия. Трябваше. Твоите...
Твоите писма бяха толкова хубави.
Не е нужно да оставаш, ще се оправим.
Добре.
Само си го искам обратно до полунощ.
Утре в полунощ най-късно.
Добре. - Дръж се прилично.
Това е...
Е, това е твоят град. Наслаждаваш му се.
Така е. Винаги е интересно.
Никога не ми е скучно.
Говорим за Бъфало, Ню Йорк, нали?
Много хубав град е. - Добре.
И библиотеката, която ръководя, е национално богатство.
И наскоро бихме вашите Гиганти. - О, ясно.
Фен на футбола. Това не си го споменавала.
Нямаше как да ти кажа всичко.
Храната тук е страхотна, нали?
Въпреки че съм чувал, че в Бъфало предлагат страхотни крилца.
Имаш... Имаш нещо...
Там? - Не.
Точно тук. - Фукла.
Искаш ли да... Искаш ли да ти... - Не, не.
Обикновено съм доста добър в това.
Няма го. - Хубаво.
Това изглежда добре. Благодаря.
Разкажи ми за един твой ден. Който и да е.
За вчера.
Искам да знам всичко. - Вчера...
Пропуснах някои срещи, за да присъствам на детското четене.
Знаеш ли "Липсващото парче"? - От Шел Силвърстийн?
Точка за теб. - Ами...
Честно казано трябва да си я вземеш обратно. Не съм я чел.
Разказва се за един кръг, на който му липсва едното парче.
И той се опитва да го намери. Опитва с големи, малки, счупени парчета,
но с никое от тях не може да се върти добре.
И тогава един ден... го намерил.
Идеалното парче.
Вдигнал го и изведнъж започнал да се движи все по-бързо.
Бил свободен.
Но не след дълго осъзнал,
че вече не може да пее
или да усеща цветята или да говори с приятелите си.
Движил се прекалено бързо.
Накрая решил да остави идеалното парче.
Това е доста дълбоко за детска книга.
Нали?
Обаче могат и да са страшни.
Помня, че четях приказките на Грим и ме плашеха, когато бях дете.
Имам ли... имам ли нещо?
Какво? Не? Извинявай.
Да, моля. Благодаря.
Как са кучетата ти?
Добре са.
Та...
Това ли е, което очакваше?
В какъв смисъл?
Просто... това ли очакваше?
Терапевтът ми каза...
Никога не бих започнала изречение с тези думи, но сега...
Мисля, че това, което се случва тук...
е това, което тя очакваше, не аз.
Мислех си, че ще мога...
Знаех, че ще мога...
Изчетох доста.
Аз... говорих с разни хора.
Библиотекарката си написа домашното.
За да отговори на твоя въпрос, и той е основателен.
Не е това, което очаквах.
Идва ми в повече.
Искам да кажа... може би Дел трябваше да остане.
За да помага.
Трябва да се научиш да вървиш, преди да бягаш, нали?
Това беше напълно неуместно.
Аз... Трябва да спра да говоря.
Не, благодаря.
Изморен съм.
Това е част от...
Сигурно си прочела.
Недей, моля те. - Мисля, че трябва да се обадиш на Дел.
Но следващото ястие е най-хубавото. - Искам да си тръгвам.
Не трябваше да бъда толкова честна. - Не, радвам се, че беше.
Бих искала да останем приятели ако... - Моля те.
Не искам да си мислиш, че... - Недей.
Oh!
Добре ли си? - Извинете.
О, Боже, изгорих ли ви?
Изгорих ли ви, господине? - Добре съм. Моля ви недейте.
Аз не усещам нищо.
Извинявам се, сър. - Не усещам нищо.
Знаеш ли, Ф.?
Тя губи, човече. - Недей.
Какво недей? - Не ме съжалявай.
Точно затова не исках да говоря с нея.
Имаш ли нужда от още нещо?
Приключихме ли?
Не искаш да водим този разговор, така че приключихме?
Ф., знаеш ли колко пъти съм бил отхвърлян от жени?
Случва се, ясно? Паднеш ли от коня, ставаш и продължаваш.
Да, но аз не мога да яздя, така че... - Ето пак.
Знаеш ли? Просто не става.
Изморен си, човече. - Да, изморен съм. Изморен съм от това.
Не трябваше изобщо да те наемам.
Ти си най-ниско квалифицираният кандидат от стоте.
Сериозно? - Да.
Ако искаш да ти доведа някой от ония умници?
'Щото аз още съм тук, нали? Мисля, че бях най-квалифицираният.
Не мога да повярвам, че ме накара да се видя с нея.
Обадих и се.
Само това направих.
Щях да затворя телефона. Ти избра да говориш с нея.
Не съм ти опрял пистолет в главата.
Да, въпреки че имаш опит в това.
Предвид присъдата ти.
Значи сега се връщаме към досието ми? - Знаеш ли какво?
Исках да съм с Лили по моя начин. А ти ми го отне.
Отнех ти го? 'Щото съм крадец, нали?
Не си ли?
Това е миналото ми и аз винаги ще го имам.
Нямам проблем с това. Но продължавам напред. Ами ти, Ф.?
Да, и аз продължавам напред.
Така ли? - Да. С това. Махай се, уволнен си.
Какво съм? - Освобождавам те. Ясно?
Защита, човече, защита.
Добре дошъл у дома, човече.
Филип.
Това е Джейсън.
Той ще бъде новият ти асистент.
Храна, г-н Лакас?
Хубав е. Голям.
Няма ли да влезеш?
Не сега.
Обаче утре ще се видим.
Ще те взема от училище.
Ако може.
Супер.
Ей, Дел, провери новото момче. - Добре, заемам се.
Увери се, че дръжките са навътре.
Така поддържат ръцете на пациента.
Точно.
Колко бързо се движат?
Ще се изненадаш.
Той е зле, Дел.
Не слуша никой. Теб може да послуша.
Къде е Ивон? - Напусна.
Ивон е напуснала?
Той отблъсква всички.
Готови ли сте?
Добре.
Някакво животно се е треснало в лицето ти, Фил.
Не знам дали го усещаш, но ще го махна.
Само недей да мърдаш.
О, не, това е брада.
Нарочно ли си я пусна?
Искаш ли да се разходим?
Добре, обадихме се. Ще изнесат носилка.
Ще се оправи. - Благодаря, човече.
Сега какво?
О, не. - Давай, давай.
Става за картина?
Щях да забележа, ако Картър иска още една.
Плейлист "Изборът на Фил".
Не, стига, Ф. Сериозно, човече. - Не, само...
Не съм в настроение да го слушам. - Изчакай малко.
Не съм в настроение. - Само за момент.
Чакай, кой е това?
Кралицата.
Моята Кралица? Арета?
Веднъж замести Павароти на наградите Грами.
Кралицата прави всичко по-хубаво.
Прекрасно е.
Ти трябва да си Филип.
Да. - Готов ли си?
Готов?
Какво си направил?
Ами ти, Дел?
Не. - Да, и той.
Не, няма да го направя, човече.
Какво... Да не искаш да ме убиеш?
Хайде. - Той се опитва да ме убие. Аз не...
Няма да го направя, Ф. Не.
Продължавай, продължавай.
Не, човече, не мога.
Готови сме. - Не, не сме.
Бягай, Дел. Продължавай, бягай, Дел!
Бягай, Дел, бягай! Продължавай да бягаш.
Хайде, Дел!
Хайде, Дел. Ето така.
Сега пусни. Хвани тези ластици. - Мамка му.
Добре изглеждаме.
Хубаво.
Контролирай го, човече. Контролирай го!
Ей, Дел!
Просто се отпусни.
Отпуснат съм!
Много съм си спокоен даже!
Дел.
Благодаря ти.
Как си?
Невероятно е, човече!
Не мога да повярвам, че летя!
Да!
Благодаря.
Човече, виж това.
Много е красиво.
Боже!
Време е да махнем брадата.
Защо?
Просто ми се довери.
Говори ми.
- Приличам на...
Порнозвезда.
Тази е. - Дай да видя.
Тази е точната, точната е. - Дай ми да видя.
Тази е. - Аз съм лошо момче.
Да, писна ми да те гледам като госпожица.
Не, не е това.
Знам какво ще направя, чакай. - Чаплин?
Не. - Чарли Чаплин е.
Не, не, не!
Това е ужасно.
Ето така. - Да.
Кой е този? - Не знам.
Не съм го виждал напоследък.
Благодаря за предупреждението. - Извинявай, не го видях.
Как се чувстваш, Ф.?
Добре.
Много добре.
Само почакай, най-хубавото предстои.
Здравей.
Липсваше ми.
Превод: Dragonfly_88