Hej! Hej, daj, idemo.
Ne!
Daj da vidim. -Ne!
Spremio sam ti specijalan doručak.
Ne znaš kuhati.
Hej, Mary, otvori!
MALA GENIJALKA
Prelijepo izgledaš.
Izgledam kao Disneyjev lik.
Gdje je "specijalan"?
Što?
Rekao si da si mi spremio specijalan doručak.
Molim te, ne tjeraj me da idem.
Možeš me i dalje kućno podučavati.
Naučio sam te svemu što znam. -Ali ne ide mi se.
Pa, meni se ne ide na posao, ali idem.
Ne ideš na posao. Popravljaš jahte na doku.
Okej. Primjer je loš, ali svejedno ideš.
Ali što s Fredom?
Što s njim?
Nećeš se brinuti za njega. Ne voliš mačke.
Ne volim dvooke mačke. Fred je, znaš, jednook.
Tko će mu bacati ping-pong lopticu?
Fredu će biti dobro. Dosta prepirke, okej? Raspravljali smo o tome ad nauseam.
Što znači ad nauseam?
O, ne znaš? Pa, izgleda da nekome treba škola.
Ovo će biti fora.
Danas ćeš upoznati djecu od koje u ostatku života možeš posuđivati novac.
Daj.
Bit će ti sjajno.
Znaš, samo...
Ne znam. Nastoj biti dijete.
Frank!
Frank, znam da me čuješ.
Frank!
Još stigneš ispraviti ovu besmislicu.
Sjedaj u auto i odlazi po to dijete.
Smiješ li se formalno služiti tim ključevima kad hoćeš?
Kako možeš tu stajati,
i praviti se smiren, Frank, kao da to nije važno?
Idi sad po nju dok nije prekasno.
Mora izlaziti u svijet. Ne druži se s vršnjacima, ne snalazi se.
Ne zna kako biti dijete.
Preksinoć mi je rekla da čak i ako Njemačka spasi euro,
ipak može doći do svjetske depresije.
Tri sata sam buljio u strop.
Jako se brinem.
Ma daj, Roberta.
Ako zaplačeš, morat ću se i ja pretvarati da plačem.
Hej.
Znaš, možda nešto previđaš.
Ovo može uspjeti.
Možda.
Ali ako itko odvede tu bebicu
ugušit ću te na spavanju.
Jutro, Frede.
Jedan plus jedan je dva.
To je današnja činjenica broj jedan.
Tko mi zna reći koliko je dva plus dva?
Tko zna odgovor?
Četiri.
Odlično, Donna. Tako je. Dva plus dva su zaista četiri.
Okej, tko bi pokušao s tri plus tri?
Tri plus tri? Stvarno?
Kako, molim?
Kakva je ovo uopće škola?
Onakva škola u kojoj učenici ne govore bez dopuštenja.
U redu. Ali svi znaju da je to šest.
Nitko u ovoj učionici ne govori
osim ako nije prozvan.
Okej? Je li to svima jasno?
Da, gospođice.
Dobro. Mary, možeš li ustati, molim?
Ustani. Ustani, mila.
Ova pitanja su za tebe, jer si tako napredna.
Koliko je devet plus osam?
Sedamnaest.
Da. Da, tako je. To je dobro.
Koliko je petnaest plus sedamnaest?
Trideset dva.
Da. Tako je.
U redu, onda.
Pa, koliko je pedeset sedam plus sto trideset pet?
Sto devedeset dva.
Da.
Možeš li mi reći
koliko je pedeset sedam pomnoženo sa sto trideset pet?
Okej.
Tko mi zna reći koliko je četiri...
Sedam tisuća šesto devedeset pet.
Mislim da to nitko ne može.
Kvadratni korijen je 87,7.
I nešto sitno.
Nego, što znači ad nauseam?
Imam vrlo čudno dijete.
A ja dvadeset sedmero vrlo čudne djece. -Dobro jutro.
Dobro jutro, dobro jutro, dobro jutro. -Sjajno, ljudi, ali sjednite, okej?
O, Bože. Vidimo se.
Dobro jutro, gospođice Stevenson. -Dobro jutro.
Bi li smetalo da pratim sat?
Nimalo!
Okej, razrede. Imam poslasticu za vas.
Htjela bih vas upoznati s našom ravnateljicom, gospođom Davis.
Dobro jutro, prvaši.
Dobro jutro, gospođo Davis.
Jeste li spremni za sjajnu godinu?
Da!
Da, Mary?
Ona je šefica?
Gospođa Davis je naša ravnateljica. Eh, okej...
Okej. Sad hoću da odete na telefon i nazovete Franka
i kažete mu da me odvede odavde!
Samo malo. To je tata? Poznajem ga.
Viđam ga u Ferg'su gotovo svakog petka navečer.
To je onaj tihi, ranjeni seksi frajer.
Što radiš svakog petka navečer u Ferg'su?
Nastojim da me on zbari.
Ispričavam se. Bok.
Gle, moja učiteljica.
Vjerojatno me hoće podsjetiti koliko je jedan plus jedan.
Idi u auto, okej?
Bok. -Bok.
Oprostite na vikanju i ganjanju. -Ništa zato. Maryna učiteljica?
Da. Ja sam Bonnie Stevenson. -Frank. Kako ste? Oprostite za danas.
Znam da se malo uzbudila. Valjda trema zbog prvog dana.
Naravno, da. -Zapravo, malo kasnimo. Moramo poći.
Okej. Ne bih uopće o tome.
Zadržat ću vas samo minutu. -Okej.
Mislim da je vaša kći... Mislim da je Mary možda darovita.
Što?
Da. Danas je na matematici odgovorila na neka stvarno...
O, ne, ne, ne. To je... -Ne, molim vas.
Nije darovita. -Stvarno teška pitanja.
U redu.
Jedna sedmogodišnjakinja... -To je Trachtenberg.
Jakow Trachtenberg. -Molim?
Proveo je sedam godina u nacističkom konclogoru.
Razradio je sustav brzog rješavanja problema.
To je Trachtenbergova metoda.
Ali ona je...
Samo joj je sedam godina, ipak.
Ja sam to naučio s osam.
Izgledam li vam ja darovito?
Pomalo je izašla iz mode nakon izuma kalkulatora,
ali još mogu njome osvojiti piće u baru.
Oprostite za danas.
Neće se ponoviti.
Okej. -Bilo mi je drago.
Bonnie.
Frank.
Trachtenbergova metoda
Jakow Trachtenberg
računati velike brojke gotovo trenutno
Da se zna, nisam ni htjela ići u glupu školu.
A dečko u susjednom redu se ponaša neprimjereno za nekoga tko je dijete.
Žao mi je. I dalje te pasivno-agresivno ignoriram.
Druga djeca odgovaraju na pitanja. Ne upadaju u nevolje.
Nisi upala u nevolju zbog odgovaranja na pitanja.
Viknula si se na ravnateljicu.
Znaš što? Ovo će ti biti zanimljivo.
Znaš, guglao sam prvaše koji viču na ravnateljicu
i statistički, nećeš vjerovati koliko djece to radi.
Koliko?
Nijedno.
Frank, žao mi je. Stvarno mi je žao.
Da, baš.
Ne možeš se tako praviti važna u školi.
Znam.
Obećala si da nećeš, pa prvog dana...
Znam, znam. Zeznula sam.
Misliš li da možda ovoj barci treba probna vožnja?
Idi po Freda.
Ne trči.
Fred obožava promatrati šljuke.
Misli da bi volio jednu uloviti,
ali zažalio bi.
Fred nije ubojica.
On je ljubavnik.
Bi li moja mama htjela da idem u ovu školu?
Mogu samo pretpostaviti.
Ali, znaš što, sigurno bi htjela da imaš prijatelje.
Prijatelje budale?
I htjela bi da imaš suosjećanja prema drugima.
Kao što mačka može imati prema šljuki.
Ali što ako im se ne svidim?
Onda su budale.
Dobro jutro, razrede.
Dobro jutro, gospođice Stevenson.
Dobro jutro, Mary.
Dobro jutro, gospođice Stevenson.
Okej, dobro jutro.
Priberi se.
Za svoje sam pokazivanje donijela
najfenomenalnijeg mačka u povijesti vremena.
Ne samo da se zove Fred, nego...
Ima samo jedno oko.
Uno. Slobodno ih prebrojite,
ali jamčim vam, uvijek je samo jedno.
Kako je izgubio oko?
Ne znam. Nisam bila prisutna.
Samo sam ga pronašla u kanti za smeće pokraj boce alkohola ili čega već.
On je pametan, pametan mačak, ali nitko to ne shvaća.
Nitko ga ne razumije. Nitko.
Zapišite ime na vrh lista papira
kako bih znala tko je napisao tako dobar rad.
Kemijska mi je ostala kod vas. -Razdijelite ovo, ljudi.
Okej? Hoću vidjeti vaš rad.
Okrenite se prema klupi.
Razmislite o načinu dobivanja odgovora.
Nije stvar samo u, znate, nagađanju.
Ne budite šeprtljavi.
Gotovo.
Da vidimo.
Okej. Mislila sam da ćeš možda brzo završiti, pa imam jednu dodatnu sitnicu.
Gotovo.
Jeste li mislili: Frances Adler
Frank Adler govori na ovogodišnjoj Konferenciji predvodnika
Matematičar
Jeste li mislili: Diane Adler matematičarka
Diane Adler, matematičarka
Um za matematiku
Je li Diane Adler ženska varijabla koja će napokon riješiti jednadžbu Navier-Stokes?
Znamenita matematičarka mrtva, čini se od samoubojstva
Nadživio ju je brat Frank
Znaš li tko sam ja?
Hej! Maryna učiteljica...
Bonnie.
Lagao si mi.
Okej.
Može li to konkretnije? -Aha.
Hoću saznati istinu o Mary, mojoj učenici.
Tvojoj nećakinji.
Apsurdno sam kasnio na spoj,
kad mi je sestra došla s Mary.
A nikad mi nije dolazila nenajavljeno. Nikad mi nije dolazila s bebom.
Rekla je da hoće razgovarati.
Rekla je da mora razgovarati.
Rekao sam joj da ćemo razgovarati kad se vratim.
Valjda sam mislio da će mi kašnjenje na spoj pokvariti priliku da dođem do seksa.
Kad sam se te večeri vratio, Mary je bila na kauču,
a Diane sam pronašao na podu kupaonice.
Hoću reći, nikako nisam mogao znati.
Ali trebao sam znati.
Nakon šest i pol godina ja i Mary se još družimo.
A što je s ocem?
Dianne je bila tako neiskusna u izlascima da nije znala razabrati dobrog od lošeg.
Taj dotični nije trajao ni mjesec dana.
A nema djedova i baka?
Tata je umro kad mi je bilo osam godina. Moja mama...
Ukratko, okrenula je leđa Diane nakon što je zatrudnjela.
Zašto?
Nije joj se uklapalo u plan.
Zahtjevna je to žena, moja majka.
Beskompromisna.
Prava Britanka.
Hoćeš reći, Britanka po ponašanju ili...
Ne. Nego da je... -Da je iz Engleske.
Iz Engleske. Da.
Znači, Mary je genijalna?
Čuvaj. Čuvaj.
Životinjice ti bježe, blesane.
Hej! Ne smiješ se ismijavati!
Bio si zločest prema malom djetetu!
Što ti tu možeš?
Hej. Hej, jesi u redu?
Jesi dobro? U redu.
Kako da ovo razriješimo? Znate, može biti izbačena.
Bože. Nadam se da neće biti.
Ali ako se i ostale izbaci nakon prvog prijestupa, fer je fer, valjda.
Hoćete li ovo shvatiti ozbiljno?
Naravno. Ne blefirajte vi meni, pa neću ni ja vama.
Gospođica Stevenson smatra da je vaše dijete iznimno
i da ima talente kojima naš nastavni program ne može ni pokušati uputiti izazov.
Slučajno sam dobra prijateljica s ravnateljem
Akademije za obrazovanje darovitih Oaks.
Oduvijek mi govori da ako nađem to jedno dijete od milijun...
A to jedno dijete od milijun plaća školarinu od 30.000 dolara.
Gospodine Adler, mogu vašoj kćeri riješiti stipendiju. Potpunu.
Ne bih to rekla da ne mogu.
Shvaćam da je stavljanje te djevojčice u to okruženje,
znate, u devedeset devet od sto slučajeva, ispravna odluka.
To je Oaks. Sjajna škola. Proučio sam je.
Ali ova obitelj ima iskustva s tim školama.
I mislim da toj djevojčici najmanje treba
naglašavanje njene različitosti.
Vjerujte mi, zna to ona. Zato...
Mislim da Mary... Mislim da ona mora biti tu.
Danas je loše završilo. Ne smije se tući.
Ali dvanaestogodišnjak maltretira sedmogodišnjaka i ona se postavi?
Znate li koliko mi je taj postupak važan?
Znate li koliko se ponosim njome? Zar se vi ne?
Gospodine Adler, vaša je kći dječaku razbila...
Znam. Ne smije se tući.
To će joj se dobro objasniti. Shvaćam.
Ali, gospođo Davis, ako odvojimo naše vođe,
ako ih izdvojimo od ljudi poput vas i mene,
onda nastanu kongresnici.
Zato, žao mi je. Volio bih prihvatiti ponudu, ali Mary ostaje.
Ako je ne izbacite.
Ovo je greška. Nećemo moći odgojiti to dijete
do znanstvene razine koju zaslužuje.
Pa, samo je dovoljno poglupite da postane pristojno ljudsko biće.
I svi pobjeđuju.
Znate što? Biste li me ispričali na minutu?
Donesite mi cjelokupnu dokumentaciju koju imamo o toj djevojčici.
Hej.
Jesi li siguran da znaš što radiš?
Ne.
Okej. Mary, mislim da hoćeš nešto reći razredu.
Bi li ustala i to rekla?
Okej. Trebala bih nešto reći.
Nije u redu tući ljude čak i kad su loši.
Neću više, pa me se ne bojte.
Okej. Hvala ti.
Smijem li sad reći nešto što bih htjela?
Naravno.
Prije nego što su ga upropastili
Justinov zoološki vrt je bio najbolji likovni projekt.
Daleko. Bio je zakon.
Dajte. Malo jače.
Okej.
Hvala vam. Hvala vam.
Jedna gospođa stoji pred našim vratima.
Tko je?
Odakle da znam? Sedam mi je godina.
To bi bila tvoja baka.
Pas mater!
Appleov je?
To je MacBook, dušo.
Najbolji model s Retina ekranom.
Hej, znaš tko još ima Retina ekran?
Fred!
Mary, kako čujem, voliš matematiku.
Tako da ćeš na njemu
naći sjajnu knjigu Charlesa Zimmera koja je izašla iz tiska,
naslovljenu Tranzicije u naprednoj algebri.
Da. Obožavam tu knjigu.
Kažeš da si je čitala?
Da. Sad sam uglavnom prešla na diferencijalne jednadžbe.
Ne zaboravi na pristojnost. Zahvali bakici.
Hvala ti, bakice.
Slobodno me zovi samo bako ili Evelyn.
Na njemu imaš još mnogo više.
Stvari koje će ti biti pravi izazov.
Da. Ali, nažalost, sutra je škola, a treba napisati zadaću.
Samo, koje iznenađenje, zar ne?
Poželi ugodnu večer baki ili Evelyn.
Ugodnu večer.
Ubila bih svećenika za Benadryl.
Još te muče alergije?
Zašto, za ime Božje, imaš mačka? Uopće ne voliš mačke.
Nije to moj mačak, nego Maryn. Ja sam im se samo prikrpao.
Znači, daj da pogodim. Naša ljupka ravnateljica Davis.
Nikad se ne zamjeri sitnim dušama koje imaju izvjestan autoritet.
Mislila sam da sam te tome naučila.
Odakle ti tu?
Misliš da nemam pravo vidjeti svoju unuku?
Imaš. Presretan sam što je tvoja iscrpna sedmogodišnja potraga
napokon urodila plodom.
Mislim da ovo nije primjereno vrijeme za razgovor.
Mjesto svakako nije.
Dok sam čekala, ovoliki mi je žohar pokušao ukrasti cipelu.
Da. Znaju odnijeti cipelu.
Ozbiljno? Ovo?
Ovaj zabiti ranč komaraca bio ti je namjeran izbor?
Mogu te odbaciti do zračne luke.
Ovo je krcato kul problemima.
Onda, predaješ li?
Popravljam jahte.
Molim te. -A nisam ni loš u tome.
Pa to onda objašnjava ovo.
Tu ne prodaju kremu za sunčanje?
Nosim kremu za sunčanje.
Ne dovoljno. I treba ti šešir.
Veliki šešir koji ti zaklanja lice i vrat.
Igraš ruski rulet sa svojom kožom. Izgledaš kao producent pornića.
Okej. Zahvalan sam ti na savjetu, stvarno. Ali nije nam tema krema za sunčanje, je li?
Oh, znači, dosta čavrljanja? Prava šteta.
Okej. Okoliš koji si stvorio za to dijete,
kuća gdje živi, škola koju pohađa, ne zadovoljava, ni najmanje.
Ne slažem se.
Ništa od ovoga ako nećemo biti iskreni.
Iskren sam.
A tako. Dobro. Pa, ne odlazim odavde bez nje.
Pa, dobrodošla na Floridu.
Frank, molim te, poslušaj glas razuma.
U nekom trenutku ćeš ili sâm zaključiti, ili će ti neki autoritet to morati nacrtati,
da je jedino bitno što je najbolje za dijete.
Tjeraš me da se pozovem na čin, vidim. Diane nije htjela da ti ona pripadne.
Diane...
Diane nije uvijek sve domislila.
Možda jedan od najbistrijih umova svijeta. Sretno u tom smjeru.
A što misliš da bi rekla da vidi kako joj dijete sada živi?
Zaista misliš da bi joj bilo drago?
Što živi donekle normalnim životom? Da. Mislim.
Ona nije normalna. A smatrati je takvom znači nemar velikih razmjera.
Znam da joj u srcu želiš najbolje.
Ali uskraćuješ djevojčici puni potencijal. To je tako.
Mogu skrbiti za nju. Mogu joj obogatiti život.
Ma daj, Evelyn.
Uzet ćeš je, zakopati u poduku, pa je pozajmiti nekom strateškom timu
gdje će do kraja života pričati o netrivijalnim ništicama s hrpom starih Rusa.
A ti bi je zakopao pod stijenu.
Čuj, ne očekujem da shvatiš cijenu koja se plaća za veličinu.
O, shvaćam je. Zato Mary i je kod mene.
Čemu uvrede.
Tvoja sestra je imala cijeli popis problema.
Mogla je riješiti Navier-Stokesa i ubrajati se među najveće matematičare svih vremena.
Ali nije, jer nije mogla privesti posao kraju.
Bila je slaba. Slaba kao njen otac i slaba kao...
Pa...
Nego, ako je onaj na koga mislim,
malo nadvija crni oblak nad naš ručak.
I dalje si tvrdoglav i osvetoljubiv.
Oprez, majko.
Analogija jabuke i stabla tu vreba.
Spremni ste naručiti?
Evo prijedloga.
Prestani razmišljati o meni i sebi
i počni razmišljati o najboljem za dijete.
Svakoj razumnoj osobi pojavit će se jasna slika.
U suprotnom, predlažem da pozoveš odvjetnika.
Vjedro piva za njega.
Hej, idemo van.
Ne.
Daj. Vani je lijepo.
Nije me briga.
Hej, dosta matematike za danas.
Postoji li Bog?
Ne znam.
Samo mi reci.
Bih, da mogu.
Ali ne znam. A ne zna ni nitko drugi.
Roberta zna.
Ne. Roberta ima vjere.
A sjajno je to imati.
Ali vjera je u onom što misliš, osjećaš. Ne u onom što znaš.
A Isus?
Obožavam ga. Radi kako on kaže.
Ali, je li on Bog?
Ne znam.
Imam svoje mišljenje.
Ali to je moje mišljenje. Možda se varam.
Zašto da onda zeznem tvoje?
Služi se glavom.
Ali ne boj se ni vjerovati u nešto.
Na televiziji je bio jedan koji kaže da Bog ne postoji.
Jedina razlika između ateista na televiziji i Roberte
je u tome što te Roberta voli. Hoće ti pomoći.
Samo, znaš što ću ti reći.
Kako god bilo, svi ćemo na kraju opet biti zajedno.
To zapravo pitaš, je li?
Da.
Okej.
Nađi drugu temu za zabrinjavanje, može?
U redu.
Okej. Adler, baka i ujak.
Stvarno?
Sigurno ne biste to riješili vani na hodniku?
Ne? Pa, baš šteta.
Gospodine Cullen, tu ste u ime ujaka. -Jesam, Časni Sude.
Počet ću naplaćivati stanarinu.
Gospodine Highsmith, na pogrešnoj ste strani, zar ne?
Vrlo sam sretan što sam tu, Časni Sude.
Za zapisnik, gospođa Dibbons zastupa Dječje pravobraniteljstvo države Floride.
Izvolite.
Časni Sude, moja klijentica, gospođa Adler, djetetova je baka po majci.
Njena kći, djetetova majka, bila je žena s problemima
koja si je prije sedam godina nažalost oduzela život.
Tom je prilikom gospodin Adler ishitreno i nezakonito
uzeo skrbništvo nad djevojčicom i odveo je u drugu državu
kako bi mojoj klijentici uskratio skrbništvo.
Ima dokaza da dijete trenutačno živi
u nehigijenskim i neprimjerenim uvjetima.
Ulažemo sudu molbu da mojoj klijentici dodijeli puno skrbništvo
kako bi je mogla vratiti u državu Massachusetts
i pružiti joj brigu na koju ima pravo.
Moj klijent je uzeo dojenče u svoje okrilje iz samo jednog razloga.
Njegova je sestra željela da tako postupi.
Moj klijent cijelo ovo vrijeme brine za nju.
I, Časni Sude, što se životnih uvjeta tiče, bio sam u tom domu. U redu je.
Jer ako ćemo standarde temeljiti na gađenju sjeverne prijateljice nad floridskim žoharima,
nijedno nam dijete neće ostati južno od Tallahasseeja.
U redu. Posljednja prilika prije nego što ovo postane daleko skuplje.
Časni Sude, mojoj klijentici treba razuman pristup djetetu.
Naloženo. Gospođo Dibbons, otići ćete provjeriti životne uvjete?
Predviđeno, Časni Sude. -U redu, ljudi. Vozite oprezno.
Odvjetnik joj je lijepo odjeven.
Smirite se, Frank. Natjecanje talenata je tu važnije.
Otiđite na koktel.
Roberta, bi li večeras uzela Mary?
Zašto ne bih večeras uzela Mary?
Rekla sam ti da će biti ovako nekako.
Gledaj sad gdje smo.
A trebam vjerovati da znam što radiš. Nisi ni bijelog odvjetnika mogao naći.
Opa. Čuj, samo...
Bez brige, okej? -Ne govori mi to.
Ni od čega što kažeš neće mi biti dobro,
jer mene tu nitko ništa ne pita, Frank.
Nisam joj krvna srodnica. Ni zakonita skrbnica. Nisam ništa!
Samo sam susjeda, čije mišljenje ne znači ništa,
čiji osjećaji ne znače ništa.
Bih li večeras uzela Mary?
Svake bih večeri uzela Mary.
Bok.
Čula sam kako se Davis hvali oko nekog slučaja skrbništva, pa saznala čiji je...
Grozno mi je. Ali htjela bih također da znaš kako nakon našeg razgovora
nikome nisam ništa rekla.
Kunem se.
I važno mi je da to znaš.
Znam.
Okej.
Odvjetnik mi je rekao da se napijem.
I to pokušavaš time?
Okej. Ja sam na redu.
Prva slavna osoba u koju si se zaljubio?
Rekao bih...
Mona iz serije Who's the Boss?
Opa! -Znaš na koju mislim?
Na seksi baku. -Da!
Uvijek sam mislio da ima tajnu.
Ima, da voli spolne odnose.
To je sve.
I nije to tajila.
Zato mi se sviđala.
Znaš što? I meni se sviđala.
Vidiš?
U redu.
Najmanje drag učenik. I zašto.
O, ne! Volim sve svoje učenike.
Ne vjerujem ti. Nimalo! Ni na trenutak.
Ne, svi su sjajni.
Svi su baš sjajni.
Radije ću popiti.
Daj da budemo iskreni.
On? Ona?
On je Ronnie Middleton.
Zvuči kao šupak.
On je malo dijete, okej? -Žao mi je.
Poanta je da je zao u svojoj srži.
A ja tu ništa ne mogu.
Opa.
Koji je toj najveći strah?
Opa!
Eto promjene tona.
Da, jako sam ozbiljna osoba.
Okej.
Čuj, ako ti je previše, slobodno samo popij piće
i živi s činjenicom da se bojiš.
Ne, mogu ja to.
Da ću Mary upropastiti život.
Uvelike me
iznenađuješ, Maryna učiteljice.
U velikoj mjeri.
Okej, samo malo. Žao mi je. -Što?
Samo to da
imam potrebu reći ovo.
Kako ne bi bilo nesporazuma. -O, Bože.
Ne. Ne, nisam...
Ne, samo malo!
Da se ovo ne može... Da se ne događa.
Shvaćam. Znam. Slažem se.
Da? Okej. -Sto posto. Skroz se razumijemo.
Dobro!
Ne, to je sjajno, oprosti mi. Neugodno mi je.
U redu je. Kužim.
U redu si? -Da, dobro mi je.
Okej. Dobro.
Obećavaš mi da nije moguće?
Da. Roberta ima Mary svake subote do podneva, obećavam.
Da?
Oprosti.
Ne mogu ja to.
Okej.
Shvaćam.
Odvest ću te kući.
Da.
Oprosti, samo... Još jednu sekundu.
Ne mogu pronaći svoj DVD.
Tu ti je, bebice.
Ne, nije. Dođi ti pa ga nađi.
Imam damskog posla.
Ti si ga posljednja gledala. Gdje si ga stavila?
Oh.
O, Bože moj!
Dobro jutro, gospođice Stevenson.
Bok.
Čuj...
O, znaš što? Zapravo nisam u stanju sada voditi ovaj razgovor.
Dobro. Dobro. Jer pojma nemam što bih rekao.
Sjajno! Savršeno!
Gospodine, ako izvolite. Vodite me u zatvor.
Neugodno.
Mary...
Stani! Stani!
Stani s Lego kockicama! Slušaj.
Imamo li pravilo za subotu ujutro?
Što?
Smiješ li ući u ovaj stan subotom ujutro? Da ili ne?
Ne. -Ne!
Smiješ li... Hej!
Stani! Dosta s Lego kockicama.
Smiješ li koristiti Robertine ključeve?
Ne. -Ne!
Hej! Pogledaj me.
Zašto si onda tu?
Možeš li mi odgovoriti?
Prekršila si svako pravilo!
Upravo si me osramotila.
Imamo ta pravila.
Stoput smo ih prošli!
Bože!
Kvragu!
Mogu li dobiti pet minuta za vlastiti život?
Nisi uopće kriva za to što se danas dogodilo.
Naljutio sam se na tebe.
Zapravo sam se ljutio na sebe.
A proizvođači Lego kockica trebali bi odreda u zatvor.
Žao mi je.
Opraštaš li mi?
Naravno. Što god.
Hej, zaklopi laptop. Daj.
Molim te. Ne računa se ako se ne gledamo u oči.
Daj, molim te.
Zar zaista nemaš život zbog mene?
Nisam to rekao.
Jesi li to mislio?
Prošlog mjeseca si rekla da sam najgori ujak na svijetu
i poželjela si da umrem jer ti nisam kupio klavir.
Jesi li to ozbiljno mislila?
Ne.
Ne sasvim.
Eto vidiš.
Sve vrijeme govorimo nešto što ne mislimo ozbiljno. Pa...
Zaboravimo to, okej?
Okej.
Frank.
Da?
Mogu li dobiti klavir?
Ne.
Ono je stvarno bila Maryna učiteljica?
Znaš, imam knjigu koja se zove Osnove donošenja odluka.
Slobodno je posudi.
ODVJETNIČKI URED HIGHSMITH KISTLER & STILLERS
Što je to?
Nije ništa.
Izgleda da će Mary na par dana u Boston.
To su samo dva dana.
Smiri se.
Onda, što kažeš?
Kul.
Opa! Ti i moja mama
uvijek ste bile zajedno.
Uvijek.
O, ne, radije nemoj gledati taj.
To si ti?
Da.
Koliko ti je bilo godina?
Dvadeset devet.
Gdje je ovo?
To je Sveučilište Cambridge.
U Engleskoj.
Tko su ovi ljudi?
Moji kolege iz istraživanja.
Čega?
Matematike, naravno.
Stvarno?
Kul!
Znači, onda si došla raditi na nekom koledžu u Americi?
Ne.
Udala sam se za tvog djeda
i došla u Ameriku s njim.
I dobila sam djecu.
Odustala si od matematike?
Kasno je.
Sutra te čeka velik dan.
Dođi. Ustaj, ustaj, ustaj.
Smijem li svirati klavir?
Ne smiješ.
Ne vuci te noge. -Ali fora mi je!
Dođi!
Imala sam niz noćnih mora
u kojima dobivam otkaz
zbog toga što se dogodilo.
Shvaćaš?
A onda si pokušam objasniti
da je sve što se dogodilo bilo samo zbog alkohola.
Privlače me oni koje treba popraviti.
Doktore Shankland, problem je...
Znam. Samo ga prepišite točno tako kako je napisan.
Ali...
Točno kako je napisan. Hvala vam.
Koji to onda problem trebam pogledati?
Ne znam.
Je li poput problema na kojima je mama radila?
Tvoja mama nije radila na problemima.
Radila je samo na jednom problemu.
Samo jednom?
Cijeloga života?
Najvećim dijelom.
Vidi.
MILENIJSKI PROBLEMI
Ovo su Milenijski problemi.
Sedam velikih i značajnih problema.
Neki matematičari cijeloga života rade na njihovom dokazivanju.
Tko je taj tip s bradom?
To nije tip.
To je Grigorij Pereljman.
Dokazao je Poincaréov zaključak.
To je jedini od sedam dokazanih.
Ovo...
Ovo je problem tvoje majke.
Na... vi...
Navier-Stokes.
Nema slike.
Nije ga riješila? -Ne.
Bila je blizu.
Osvojila bi Fieldsovu medalju
i vjerojatno podijelila Nobela,
imajući u vidu značaj toga za fiziku.
Možda moja slika jednog dana bude tu gore.
Ako to zaista želiš,
tvoja slika može biti tu, dušo.
Mogu ti pomoći.
Treba se usredotočiti i marljivo raditi, ali ako uspiješ,
ime će ti živjeti vječno.
Ne budi prepotentan, Seymore.
Pa, imala je dovoljno vremena.
Jučer je putovala. Spavala je u nepoznatom krevetu.
Pruži joj priliku.
Sa šest godina je čitala Zimmera.
Izvanredno.
Koliko ga je shvatila?
Dakle, Mary...
Vidim da gledaš naš mali problem.
Mali? Velik je.
Da.
Zašto si odjednom tako ljuta?
Nisam ljuta. Ozlojeđena sam.
Ne na tebe, draga. Na onog umišljenog magarca Shanklanda.
Znala sam da će taj imati bradu i prije nego što smo ušli.
Profesori matematike vole puštati bradu.
Uopće nisam smjela pristati na ovo.
Zar je stvarno očekivao da samo uđeš i uspiješ raščlaniti
neki nasumični, pregolemi problem?
Nema se tu što raščlanjivati, ako mene pitaš.
Zašto? Zašto to kažeš?
Pogrešan je.
Što?
Pa, za početak, zaboravio je negativni znak na eksponentu.
Nakon toga je sve išlo nizbrdo.
Problem je nerješiv.
Možda ova škola nije tako sjajna kao što misliš.
Mary, znala si da je problem netočan. Zašto nisi ništa rekla?
Frank kaže da ne smijem ispravljati starije.
Nitko ne voli pametnjakoviće.
Imam hrpetinu poklona!
Hoćeš li ući?
Mačak.
Frank, meni je ovo glupo.
Zašto da samo ne nazovemo Evelyn i kažemo joj da ja to ne bih?
Jer, kao što sam ti rekao, nije Evelyn to naredila. Nego sud.
Još jednom, što ćemo?
Reći istinu.
Upravo tako.
Što prije odgovorimo na ta pitanja, prije ćemo kući. Zato ne budi drska, okej?
Okej.
Frank.
Mary.
Evelyn mi je draga.
Izgleda kao moja mama.
I ima klavir.
Ali ne bih živjela s njom.
Voli naređivati.
Čuo sam to.
Hej.
Bez brige. Ne ideš ti nikamo.
Obećavaš?
Obećavam.
Bok, Mary. Ja sam Pat Golding, ali smiješ me zvati Pat, ako hoćeš.
Shvaćam.
Znaš li zašto si tu?
Hoću reći, je li ti itko rekao o čemu se tu radi?
Baka hoće da živim s njom, a ja bih ostala kod Franka.
Upravo tako.
Sigurna sam da sve to može jako zastrašiti. Brine li te išta od toga?
Ne. Frank kaže da ne idem nikamo.
Ujak ti je rekao da ne ideš nikamo?
Evo, prije petnaest minuta. Znači, gotovi smo?
Nismo još sasvim.
Najbolja prijateljica, osim Franka i Freda, mi je Roberta, koja živi par kuća dalje.
Stvarno? Kakva je?
Draga je i duhovita. I volim je.
To je lijepo. Roberta ti je jedina prijateljica vršnjakinja?
Roberta mi nije vršnjakinja. Njoj je negdje četrdeset, pedeset,
trideset i nešto godina.
Roberta je odrasla žena?
Moji vršnjaci su dosadni.
Roberta je kul.
Okej.
Ne gledam televiziju.
Ali navukla sam se na Spužva Boba.
Uglavnom zato što ga Roberta obožava.
A subotom navečer gledamo UFC.
UFC? Je li to...
Je li to Ultimate Fighting?
Svake subote.
Ti i tvoj ujak gledate Ultimate Fighting?
Pa, nije da ga se samo gleda.
Frank sasvim stiša zvuk, pa izvodimo stenjanja i glasove.
Ponekad stvarno napadnem Franka.
Što mi je baš fora.
Mislim da, kad biste poznavali Franka, pustili biste nas na miru.
Zna biti dosta iritantan,
ali dobra je osoba.
Mislim.
Zašto to kažeš?
Htio me i prije nego što sam bila pametna.
Gospodine Pollard, jeste li vi
biološki otac Mary Adler?
Da. Da, jesam.
A zbog čega ste sigurni u to?
Pa, oduvijek to znam, ali onda ste me poslali
na testiranje DNK.
Ponudio bih rezultate testa kao razložni dokaz da je gospodin Pollard
otac i prirodni skrbnik te maloljetnice.
Kao i ovjerenu izjavu
kojom gospodin Pollard nominira
gospođu Adler, baku po majci, kao zakonitu skrbnicu te maloljetnice.
Nemam prigovora.
Gospodine Pollard,
je li vam gospođa Adler ponudila ikakvu novčanu nagradu
ili zaposlenje za današnje istupanje?
Ne, gospodine. Već imam svoj posao.
Hvala vam. Nemam daljnjih pitanja, Časni Sude.
Gospodine Pollard,
kad ste posljednji put vidjeli Mary?
Nikad je nisam vidio.
Zbog čega?
Kad sam napokon saznao da je Diane
preminula,
bebe već nije bilo.
Pa, jeste li je pokušali pronaći?
Dao sam sve od sebe.
Nisam samo mogao pretražiti cijelu zemlju.
Služite li se računalom na poslu?
Naravno.
Znate što? Pomozite mi.
Evo, dajte da guglamo "Mary Adler", pa da vidimo što ćemo naći.
Znate što?
Bolje dodajte njeno srednje ime.
Da se suzi izbor.
Eileen.
Da. Stisnite Enter.
Druga stranica. Drugi rezultat.
Biste li, molim vas, rekli sudu što tu vidite?
To je novinski članak s naslovom "Ne tako grozne dvogodišnjakinje".
A jedna od njih je Mary Eileen Adler.
Zove se jednako kao vaša kći.
Rođena je istog dana kao vaša kći.
S fotografijom. U vašu obranu, ne biste je prepoznali...
Časni Sude, ovo je... -Časni Sude,
ovdje je bar nešto žalosno očito,
činjenica da gospodin Pollard nikad nije bio istinski skrbnik ove maloljetnice,
te njegovo nominiranje gospođe Adler nije ništa manje neiskreno.
Iako država Florida daje prednost nominaciji biološkog roditelja,
sklon sam u ovoj prilici stati na stranu laptopa gospodina Cullena.
Hvala vam, Časni Sude.
Ne likuj.
Ne pada mi na pamet. Da te otpratim do auta?
Tako smo se obuzeli ovime da me gotovo sramota pitati.
Kako je Walter?
Ne bi vjerovao da ti kažem.
Što?
Pa, tvoj poočim je u Montani.
Kupio je ranč.
Sereš.
O tome se i radi. Čovjek kome je pojam teškog života
prevelika udaljenost od ledomata u Ritz-Carltonu
sad je vlasnik tisuću jutara trave i balege.
Walter Price je kauboj.
Walter Price oblači odijelo Brooks Brothersa kad iznosi smeće.
Ima kaubojski šešir i kaubojske čizme
i konja koji nije prošao dresuru.
Ima li nekog logičkog razloga za to?
Kriza srednjih godina, izgleda.
Sedamdeset mu je.
Znam.
Sigurno je imala vremensku odgodu ili tako nekako.
Valjda bih trebala biti sretna što to nije dvadesetpetogodišnja konobarica.
Ali, s druge strane, preljub se može prijateljima objasniti za minutu.
Za ovo treba skuhati džezvu kave.
I on je sada tamo?
Nego kako!
Jaše imanjem. Prikuplja grla.
Imao je šestopuc na boku
i bisagu punu Lipitora.
Najbrži menadžer aktive na Zapadu.
Čovjek koji je ustrijelio Liberty Mutual.
Tako ga zovem.
To je stvarno, stvarno smiješno.
Odvezite je u zračnu luku.
Idi kući, Evelyn.
Ili u Montanu. Tjeraj malo stoku.
Znaš,
nimalo ti ne želim učiniti nažao.
Mrsko mi je što smo u sukobu.
Uvijek smo u sukobu.
Da.
U hotel.
Mary, bebice, daj sad. Prestani sad s tim.
Ne.
Dođi van, dušo.
Ne.
Zašto si joj rekao za svjedočenje tate?
Jer je to istina. A da ja nisam, Evelyn bi.
Da sam ja tata jedne djevojčice koju nikad nisam vidio
i da sam u istome mjestu,
posjetio bih je.
Pa, nadam se da si sretan.
Nije mu trebalo ni objašnjavati gdje sam.
Mogao je doći ovamo za tobom.
Kad smo kod bezvrijednih muškaraca.
Ne zanima ga čak ni kako izgledam.
U redu.
Hej, obuj se. Idemo u vožnju.
I ti.
U vožnju?
Što sad tu radimo?
Čekamo.
Vidimo to i same.
Zašto?
Jer ja tako kažem.
Dokad moramo ostati tu?
Dokad se bude moralo.
I spusti glas. Ovo je bolnica.
Stigla je hrana. -Da, stigla je hrana.
Muško je.
Svaka čast!
Upravo ovako je bilo kad si se ti rodila.
Ovako sretno?
Ovako sretno.
Tko je izašao i rekao svima?
Ja.
Možemo li ostati na još jednom?
Gospođo Adler, u svom ste nam današnjem svjedočanstvu
ocrtali prilično tamnu sliku vlastitog sina.
Zar ne?
Pod zakletvom sam.
Nije mi nimalo drago zbog toga.
Dakle, sin je propao u životu, kći si je oduzela život.
Imate nula od dva.
Prigovor! -Povlačim.
Ako dobijem jedno od tri, dospijevam u Dvoranu slavnih.
Razumijete se u bejzbol.
Fenway Park. Znate, volio bih jednom otići onamo.
Kako ste često u godini dana vodili Diane na utakmicu bejzbola?
Diane nije zanimao sport.
Nikad nije htjela na utakmicu? Baš nikad?
Ne sjećam se da me ikad pitala.
Da vas pitam, za Fenway je teško nabaviti ulaznicu. Odakle vam vaša?
Moj suprug ima sezonske ulaznice. -A kako dugo ih već ima?
Trideset godina.
Ali u braku sam s njim samo dvadeset.
A Diane nije bila ni na jednoj utakmici?
Koja je bila boja Dianeine haljine za maturalnu?
Diane nije išla na maturalnu jer nije pohađala srednju školu.
Nije bila na maturalnoj. Kojim se sportom bavila?
Kao što sam rekla, sport je nije zanimao.
Je li išla ljeti u kamp? -Ne.
Na javni bazen? -Imali smo svoj bazen.
U izviđačice? -Ne.
Kako je onda provodila svo to vrijeme?
Obožavala je matematiku. To joj je bila strast.
Bila joj je draža od svega ostaloga.
Od svega?
Gospođo Adler, tko je Paul Riva?
Bio je dečko iz susjedstva.
Joj, dajte. Bio je daleko više od
običnog dečka iz susjedstva.
Paul je bio Dianeina prva ljubav, zar ne?
Ne bih to tako opisala. Ne.
A kako bi Diane to opisala?
Diane je tad bilo sedamnaest godina.
Ništa nije znala o ljubavi.
Gospođo Adler, u siječnju 1998. godine,
nisu li Diane i mladi gospodin Riva zajedno pobjegli?
Natjerao ju je.
A kamo su otišli? -U Vermont.
Zvali ste policiju, zar ne? -Da.
Jer ju je oteo? -Da.
A gdje je policija pronašla mladog gospodina Rivu i Diane?
Rekla sam vam. U Vermontu.
U Stoweu u Vermontu. Zar ne?
U izletištu.
U Stowe Mountainu.
Odveo ju je na skijanje.
Znate, otmičari obično ne odvedu žrtve na skijanje.
Ali Paul je tako postupio
jer su on i Diane bili zaljubljeni.
Ne.
A kad su se vratili, sudski ste ga tužili za otmicu.
Podigli ste optužbu protiv njegovih roditelja
i primorali Paula da prestane zvati Diane.
Zar ne? -Da.
I Diane nikad više nije ni čula ni vidjela Paula Rivu.
Zar ne?
Nije, koliko znam.
A kako je ona to primila?
Neko vrijeme je bila uzrujana.
Dekoncentrirala se.
Gospođo Adler, u ožujku 1999. godine,
nije li Diane Adler pokušala sebi oduzeti život?
Posve nebitna epizoda. Bila je ništavna.
Imam bolnički izvještaj u ruci.
Bila je ništavna.
Diane nije bila poput običnih ljudi.
Bila je izuzetna.
A izuzetni ljudi imaju svoje jedinstvene probleme i potrebe.
Nemate pojma kakvu je sposobnost posjedovala.
Jednu od milijardu.
A vi biste rekli: "Dobro, odbacimo sve to"
"da dečko koji nam kosi vrt može uspješno izvesti seksualno osvajanje."
Mogli biste prije donošenja te odluke stati na moje mjesto.
Imala sam odgovornosti koje su nadmašivale odnos majke i kćeri.
Najveća otkrića koja su poboljšala život na ovom planetu
potekla su iz umova rjeđih od radija.
Bez njih bismo i dalje puzali u blatu.
A za vašu informaciju, pravni savjetniče,
godinu dana nakon tog incidenta s tim dečkom
Diane mi je zahvalila na intervenciji.
Shvatila je da je pogriješila i zahvalila mi.
Znate, Diane je shvaćala da je odgovorna za dar koji je dobila.
I nije ga se skanjivala.
A mislim da bi, da je danas ovdje, gospodine odvjetniče,
pobila vaše neutemeljene insinuacije
da bi se odrekla blistave budućnosti i oduzela si život
samo zato što joj mamica nije kupila mala crvena dječja kola.
Nemam više pitanja.
Gospodine Adler,
gdje ste trenutačno zaposleni?
Popravljam jahte.
O, stvarno? U kojoj marini?
Ne radim u marini. Samostalan sam.
Znači, može se reći, nemate zdravstveno.
Ne.
Tjedan prije nego što si je vaša sestra oduzela život, od čega ste živjeli?
Bio sam učitelj.
Skromni ste, zar ne?
Bili ste profesor na Sveučilištu u Bostonu, nije li tako?
Da, pa, asistent profesora.
A što ste predavali?
Filozofiju.
Istinu i logiku. Takve stvari.
Vaš odvjetnik kaže da je glavni razlog
iz kojeg ste uzeli Mary to što bi vaša sestra
htjela da tako postupite. Je li to istina?
Da.
Je li Diane prije bila u kotaru Pinellas?
Ne.
Navela da hoće preseliti kćer ovamo?
Ne.
Znači, vi ste odlučili dovesti Mary ovamo, zar ne?
Je li Diane prigovarala vašem zdravstvenom na Sveučilištu u Bostonu?
Ne, koliko znam.
Mislite li da bi htjela da njena kći ima zdravstveno?
Naravno.
Što ćete onda kad se mala Mary razboli?
Popraviti liječniku jahtu?
Prigovor. -Prihvaćam.
Mary je identificirana kao čudo od djeteta za matematiku.
Ali u formalnom obrazovanju iz matematike pod vašom skrbi uči na razini prvaša, zar ne?
Da.
A vi ste odbili stipendiju za Oaks,
školu specijaliziranu za obrazovanje darovite djece?
Da.
A Diane se ne bi bunila na to?
Ne bih znao reći.
Dok joj ga gospođa Adler nije dala, je li Mary imala računalo?
Služila se mojim.
Gospodine Adler, ima li Dianeina kći svoju sobu?
Ne.
Spava li u krevetu koji ste kupili
kao polovnu robu? -Da.
Dakle, istina glasi, gospodine Adler,
da niste došli ovamo jer je vaša sestra tako htjela,
a svakako niste došli ovamo jer je to dobro za Mary.
Ne, bilo je to osobno.
Diane je bila zvijezda. Vi niste.
Diane je primala pažnju. Vi niste.
I s godinama ste postali bijesni. A onda stigne Mary.
Sjajnog li načina da izravnate račun.
Odselili ste tu djevojčicu i doveli je ovamo iz samo jednog razloga.
Da naudite svojoj majci. Krivili ste je za svoju sestru.
Ne, nisam. -A Mary vam je samo pijun u ovome, zar ne?
Diane je htjela da Mary
bude dijete.
Htjela je da ima život.
Htjela je da ima prijatelje
i da se igra
i da bude sretna.
Shvaćate li posljedice dosade za jedno darovito dijete, gospodine Adler?
Postanu ogorčena i natmurena.
Mary nije bijesna.
Stvarno?
Nije li napala dijete u školskom autobusu?
Dvanaestogodišnjak je počkalio sedmogodišnjaka i branila ga je.
Je li razbila dječaku nos? -Da.
Jeste li 16. listopada prošle godine vi bili uhićeni zbog fizičkog napada?
O, Bože moj.
Morate odgovoriti, gospodine Adler.
Napala me pijana budala i obranio sam se.
Kakve to veze ima? -Jeste li prenoćili u zatvoru?
Da.
Ovdje ste se uvalili do guše.
Uskraćujete toj djevojčici. Kockate se s njenom budućnošću,
a sad imate priliku to ispraviti.
Prihvatite je. -Ima li savjetnik pitanje za mog klijenta?
Postupite ispravno, gospodine Adler,
prije nepopravljive štete. -Ima li savjetnik
pitanje za mog klijenta ili ne? -Da, gospodine. Imam pitanje.
Recite nam, je li nastavak vašeg skrbništva
zaista ono najbolje za tu djevojčicu?
Da.
Da, je.
Nemam daljnjih pitanja.
U istraživanju i razvoju su smislili najnovije navijanje za Freda.
Fred me osobno zamolio da ti ga kažem.
Daj da čujemo.
Č. A. R. A. J. Čarapu mi čaraj, Freddy
Čarapu čaraj
Reci istraživanju i razvoju da je prva liga. -Upravo to sam i rekla.
Č. A. R. A. J. Čarapu mi čaraj, Freddy
Hoće se nagoditi.
Highsmith me nazvao rano ujutro.
Zašto bi vas nazvao? Ne shvaćam. Usred...
Samo slušajte. Slušajte me, čovječe.
Mary bi bila smještena kod skrbnika.
Ne.
Dajte, Frank. -Cullene, ne.
Ne bi to bila skrbnička obitelj koju je odredio sud, Frank.
Hej! Dosta! -Mogli bismo izabrati među najboljima.
Obostrano odobriti.
Samo me saslušajte.
Tampa.
Inzistirao sam i složili su se.
Na ne više od pola sata od vaših ulaznih vrata.
Nego, pohađala bi Oaks.
To je sjajna škola.
Uz prava posjeta za baku,
ali ionako bi to dobila.
Dobro? A na dvanaesti rođendan, Frank, može opet na sud.
Ne. -I tada odlučiti
gdje hoće živjeti i s kim. -Ne shvaćam. Trebali biste raditi za mene.
Zašto mi donosite tu nagodbu? -Osim zato što zakon to traži od mene?
Sviđa vam se ta nagodba?
Obožavam tu nagodbu.
Misle da će izgubiti.
Da.
Misle tako.
Vi mislite da ćemo mi izgubiti.
Da.
Mislim tako, Frank.
Moram staviti djecu na spavanje.
Postupit ću kako god hoćete.
Ali ako prepustimo odluku tom sucu, Nicholsu...
On je staromodan, Frank.
Sviđa li mu se vaša majka? Ne.
Sviđa li mu se njen prihod?
Sviđa li mu se njeno zdravstveno? Sviđa li mu se njen dom?
Vjerujte, sviđaju mu se.
Bio sam već u njegovoj sudnici.
Stotinu puta.
A ako je pismo ili glava...
Pogledajte me.
Ako je pismo ili glava,
taj stari momak će stati na stranu novca.
Zato mi učinite uslugu, Frank.
Samo upoznajte tu obitelj. Vidite kakav je osjećaj.
To je sve što tražim.
Bazen. Florida, obavezan je.
Taj mol je na Međuobalnom putu.
Što je, valjda, očito,
budući da smo na Međuobalnom putu.
Stavila sam radni stol, da može pisati zadaću.
Da.
A ovo bi bila njena soba.
Dakle, dok vas nastojim uvjeriti u kuću
i u nas,
samo nemojte misliti da smo potpuno neosjetljivi
prema onom što osjećate.
Biste li pristali primiti mačka?
Apsolutno.
Puno razmišljam o riječi "kompromis".
S jedne strane, dobra, izazovna škola,
s druge strane,
skrbnici.
Mogu gledati humorističke serije s njom. Voditi je u Olive Garden.
Naučiti je da govori "beziznimno".
Jedino što spašava stvar, valjda, je to da je u boljem nego prije.
Eto...
Doviđenja, Frank.
Hej.
Ma daj.
Na samo dvadeset pet minuta sam.
Molim te, ne ostavljaj me tu.
Molim te. -Ne.
Čuj, ideš u sasvim novu školu, bolju školu.
Ne bih išla u nju. Htjela bih u svoju šugavu školu.
I imat ćeš Freda. -Molim te.
I jednom mjesečno se možeš vraćati. Biti sa mnom i Robertom.
Hoću tebe i Robertu sada!
A za nekoliko godina, ako hoćeš, možeš se vratiti. Možeš živjeti sa mnom.
Hoću živjeti kod tebe.
Frank, obećao si mi.
Daj. Nemoj tako. -Obećao si mi.
Znam.
Molim te, Frank. Zašto me ostavljaš?
Jer sud kaže da moram. Kao što znaš.
Razgovarali smo o tome ad naus...
Razgovarali smo o tome. Daj.
Daj, molim te. -Ne!
Hej, Mary. -Ne!
Hej, Mary.
Ne! Ne!
Šećeru, znaš što?
Ne!
Nema lakog načina za ovo.
Neće biti tako dugo kako misliš, dušo.
Frank! -Vidjet ćeš.
Frank!
Ne ostavljaj me!
Znam da je ovo teško. -Molim te!
Ne! Puštaj me!
Frank! Molim te! -Znam da je teško.
Vrati se! -Mary! Znam.
Ne!
Frank!
Ne idi!
Trebaš mi!
Trebaš Fredu!
Obećao si mi!
Ne!
Hej, ti dolje.
Ne znam koja greška je gora.
Projektirati crpku za vodu koja curi, ili staviti je izvan dosega ljudske ruke.
Kako se projektira nešto što znaš da neće raditi?
Treba biti podmukao ili nesposoban, zar ne?
Nakon prvih nekoliko tjedana znao sam da joj moram naći pravu obitelj.
Uvalio sam se do guše.
I svakoga dana sam govorio: "Danas je dan"
"kad je vodim u socijalnu službu."
A svakoga bi dana učinila nešto baš
skroz nevjerojatno kul.
Njena mala osobnost je eksplodirala.
Bila je duhovita.
I bila je bijesna, i bila je sretna, i bila je
tužna.
I bila je slatka.
Baš prokleto zabavna.
I tako sam je zadržao.
Nije da je tako najbolje za nju.
Nije da sam sposoban odgajati dijete.
Dijete koje bi još možda imalo majku
da sam našao vremena primijetiti da joj trebam.
A sad, nakon šest i pol godina,
napokon sam je odveo u skrbničku obitelj, i znaš što?
Bilo je sjajno. Oduševila se.
Mislila sam da će to biti noćna mora
napuštanja i iznevjerena. Ali ispada da je bio veliki uspjeh.
Jebeni sam junak.
Frank... -Ne, Bonnie.
Zahvalan sam ti na svemu.
Samo...
Hej. -Bok, Frank.
Imamo ovdje jedan mali problem.
Što?
Mary je dobro,
ali prolazi kroz mali raspad.
Dobro. Daj da razgovaram s njom.
Ne, samo malo.
To ne bi bilo pametno.
Tvoj dolazak ovamo je razlog raspada.
Što?
Odbija te vidjeti.
Žao mi je, čovječe.
To je shvatljivo.
Znaš, treba joj vremena.
Daj mi samo pet minuta s njom.
Ako te pustim unutra
iznevjerit ćemo njeno povjerenje i dobiti još veći problem.
LJUBIMCI ZA USVAJANJE
IZABRANI LJUBIMAC IME: FRED
Dolazni poziv Bonnie
Bok. -Bok! Možemo li pomoći?
Da. Imate li jednookog narančastog mačka Freda?
Imamo jednookog mačka, ali ne znam kako se zove.
Gdje?
Ne znam. Danas mu je bio posljednji dan.
Hej, ne smijete tamo otraga.
Hej.
Što radite tu otraga?
Rekla sam mu da ne smije.
Hej, Fred.
Tko je donio ovog mačka?
Neki tip. Rekao je da je problem u alergiji.
Evelyn.
Frank! -Gdje je Evelyn?
Evelyn? Misliš, tvoja majka?
Da. -Kevine.
Evelyn je u gostinskoj kući.
Da, slušaj. Žao mi je, čovječe.
Frank, da ti kažem, bila je od velike pomoći s tutorima.
Mary se jako distancirala. -Hej!
Čuj, znamo s čime se nosite. Hoćeš vaš stari život? Vrati se unutra.
Odakle ti ovdje?
Dođi, Mary. Idemo kući.
Ne.
U povredi ste posjeda!
Moraš pogledati ovo.
Idemo, Mary.
Pokret. Dođi. -Ne!
Hej! Mary. -Mary!
Mary!
U redu je. Dovest ću je.
Razmislite malo, gospođo.
POTPUNI DOKAZ POSTOJANJA I GLATKOĆE
JEDNADŽBE NAVIER-STOKES DIANE E. ADLER
Mary!
Mary! Hej, stani.
Ne! Pusti me!
Ne!
Ne! Ne! -Stani, Mary!
Stani. Stani. -Ne!
Dođi ovamo. -Lagao si mi!
Znam!
Ne! Ne! -Stani! Stani, stani!
Žao mi je.
Pogriješio sam. Strašno mi je žao.
Obećao si mi.
Znam.
Obećao si.
Znam. Žao mi je.
Rekao si da me nećeš ostaviti.
Pogriješio sam.
Žao mi je.
Bila sam jako tužna!
Nedostajao si mi.
Nedostajala si i ti meni.
Odveli su Freda.
Ne.
U redu je.
Imam ga. Kod kuće je.
Što?
U stanu je, upravo sada. Imam ga.
Stvarno?
Da. Kod kuće je, igra se svojom ping-pong lopticom.
Zašto si me tamo ostavio?
Jer sam mislio da nisam dobar za tebe.
A onda mi je sinulo.
Ako je Mary tako čudesno,
pametno, milo ljudsko biće,
onda sigurno nešto radim kako treba.
Smiješiš se.
Roberta!
Bebice.
Od svih trikova koje si mogao izvesti.
Kamo će? Gdje je vodi? -Nikamo.
Ne još.
Vas dvojica, van.
Što je ovo? -Znaš kako mi je Diane rekla da je gotova?
Kakva je ovo nepojmljiva laž?
Ušao sam u njen stan i sjedila je na podu
s tom bebom u naručju, i znaš što mi je rekla?
Priznaj. To si izmislio.
Rekla je: "Što ću sada?" -Ne.
To nije dovršen dokaz. -Ne.
Ne! Nije! Ne može biti.
Evelyn, dosta!
Uzet ću Mary i odgojiti je onako kako smatram da bi Diane htjela.
Vidjet ćemo još. -Shvaćam
da nije obična. Ali ako Einstein može voziti bicikl, može i ona.
Recimo samo da mi Diane nije rekla, što je besmisleno.
To je Milenijski problem. Podijelila bi ga sa svijetom.
Tu se tvoja obmana raspada.
Da je dovršila dokaz, objavila bi ga.
Diane mi je dala vrlo jasne upute.
Da ga smijem objaviti samo posmrtno.
Umrla je prije šest godina.
Nije pritom mislila na svoju smrt.
Pokušao sam je odgovoriti od toga.
Ali znaš kakva je Diane znala biti kad bi donijela odluku oko nečega.
Nazvao sam MIT.
Shankland je izvan sebe zbog mogućnosti da ga objavi s tobom.
Čeka da ga nazoveš.
Posvetit ćeš idućih nekoliko godina života njegovom branjenju.
Nećeš imati vremena za nju.
Što ako odbijem?
Vraćamo se na plan A.
Na čekanje da umrem?
Znam da je Diane bila teška.
Znam da je bila bijesna.
Ali nešto stvarno dobro je izašlo iz ovoga, Evelyn.
Sad joj trebaš.
Najbolja si žena za taj posao.
Prihvati ga.
Nemam dojam da je Diane htjela da ga ja dobijem.
Diane nije uvijek sve domislila.
Bit ću vani.
Javi mi što hoćeš.
DA!
Dobili ste Matematički odjel MIT-a.
Ako znate kućni broj svoje stranke, nazovite ga u bilo kojem trenutku.
Ako želite razgovarati s operaterom,
molimo, ostanite na liniji i netko će se javiti prvom prilikom.
Dobar dan, Matematički MIT-a, kome mogu proslijediti vaš poziv?
Halo? Žao mi je. Ne čujem vas baš dobro.
Ne! Ne.
Da. Čujem vas.
Da, mogu li vam pomoći?
Da.
Doktora Shanklanda.
Stvarno mi je žao. Ne čujem vas.
Možete li glasnije, molim?
Halo?
Evelyn Adler.
Seymorea Shanklanda, molim.
A hoću da primijetite da kad se izračuna P od N,
za N konguentno s četiri modula pet,
rješenje je umnožak broja pet.
Dakle, prvi je to primijetio Srinivasa Ramanujan.
U početku dvadesetog stoljeća
dokazao je kako to vrijedi za sve brojeve
kongruentne s četiri modula pet.
Dakle, dokazao je da je P od pet N plus četiri
kongruentno s nulom modula sedam
i da je P od jedanaest N plus šest kongruentno s nulom modula jedanaest.
Dobro?
Voziš kao stara baba.
Ovo je Florida. Uklapam se.
Kako je bilo u školi?
Fora.
Ne fora kao u običnoj školi.
Ali zanimljivo.
Kakva je ovo knjiga?
Rasprava o metodi. René Descartes.
O čemu je?
O postojanju.
O postojanju?
Da. "Mislim, dakle jesam."
Pa, naravno da jesi. To je očito.
Ja mislim o Fredu, dakle jesam.
Cogito ergo Fred?
On je tip i kaže bok.
I sasvim je jednook.
Fred, Fred, Fred!
Freddy, Fred, Fred!
U redu, evo nas.
Hej, hej! Čekaj da se zaustavim.
Onda se zaustavi više!
Obrada: antoniokt