EN COMEDY-SPECIAL FRA NETFLIX
Mine damer og herrer, ta godt imot...
Ali Wong!
Å, du store min!
Jeg hørte et rykte
om at alle asiatene i denne byen
er samlet i denne salen i kveld.
Jepp.
Takk for at dere er her med de hvite typene.
Jeg...
setter pris på det av hele mitt hjerte.
Det er gøy å være her.
Jeg har ikke stått så mye på scenen
overhodet de to siste årene.
Det er fordi jeg for to år siden, fikk en liten jente.
Og da jeg begynte med standup igjen,
kunne andre standupkomikere knapt tro det.
De sa: "Herregud, Ali!
Hva gjør du her?
Fikk ikke du nettopp en baby?"
Jeg svarte: "Hør her.
Jeg har vært sammen med jenta mi siden hun ble født.
Fra morgen til kveld, hver dag.
Og jeg elsker henne veldig høyt.
Men det er like før jeg legger henne i søppelbøtta."
Jeg må være her for å savne henne,
sånn at jeg ikke havner i fengsel.
Det er kjønnsdiskriminerende når folk spør:
"Hvis du er her, hvem passer da på babyen?"
Hvem faen tror du passer på babyen?
Fjernsynet passer på babyen, greit?
Vinduene er åpne og hun har vitamindrops, så hun klarer seg.
Jeg prøvde meg som hjemmeværende mor.
I åtte uker.
Jeg likte å være hjemme.
Ikke like begeistret for det å være mor, det er beinhardt.
Jeg var dum og naiv, og trodde at det å være hjemmeværende mor,
gikk ut på å slække, drite i eget hjem,
se The Wendy Williams Show og brunsje med sveisne venninner.
Jeg skjønte ikke
at prisen du betaler for å få være hjemme,
er at du må være mor.
Og det er en jobb.
En jobb som er helt på trynet.
Du får ingen pensjonsoppsparing, ingen kolleger.
Du sitter innesperret dagen lang med en menneskelig Tamagotchi...
som ikke kan omstartes, så det er mye som står på spill.
Leketøyet Tamagotchi kommuniserer bedre enn en baby.
Fordi leketøyet sier i det minste fra når det bæsjer.
Når det gjelder babyer, må du bare gjette,
og så sjekke om intuisjonen stemmer ved å lukte babyen i ræva.
26 ganger daglig.
Og du kjenner ikke lukten på lang avstand.
Du må snu babyen opp ned, plante fjeset i babyens ræv
og puste dypt inn som på yoga, med munnen og hele pakken,
for nesegangene har brannsår etter all bæsje-sniffingen.
Derfor vet at jeg elsker babyen min høyere enn jeg elsker noen andre.
Jeg sa til mannen min: "Til døden skiller oss ad."
Og ikke én eneste gang...
har jeg luktet på ræva hans...
for å sjekke om han har gjort på seg.
Jeg har slikket den, men ikke luktet.
For det å lukte på den ville ha vært motbydelig!
Og om du ikke har slikket ræv ennå, får du se til å bli voksen for faen!
Lær deg å leve i et langvarig, forpliktende,
levedyktig forhold fylt med kjærlighet,
der du må ofre litt for fellesskapets skyld.
Min drøm, mitt mål var lenge å bli trofé-kone.
Men så fant jeg ut at den som skal være trofé-kone,
må være et trofé.
Jeg er snarere en minneplakett.
Jeg ble med i en mammagruppe i Los Angeles.
Jeg syntes ikke at noen av de røyene var spesielt interessante eller gøyale.
Men å være nybakt mor i mammapermisjon
minner om The Walking Dead.
Du må slå deg sammen med noen for å overleve.
Før slengte jeg dritt om mødre på grunn av klærne de gikk med.
Sånne jævlige klær mødre har på seg,
med harry mønster fra dyreriket og...
støyende, metallglinsende sko.
Nå, når jeg ser noe som er utsmykket med falske edelstener, sier jeg: "Å!
Så fint.
Den kjøper jeg."
Jo mer glitter, desto bedre. For som mor trenger du noe som glitrer.
Som kompenserer for at du har mistet livsgnisten.
Mange unge kvinner er engstelige for å føde.
Jeg skal si dere noe.
Fødselen er ingenting
sammenlignet med å amme.
Amming er brutalt. Det er langvarig fysisk tortur.
Jeg så for meg å knytte bånd i en vakker seremoni,
hvor jeg skulle føle at jeg satt på et vanliljeblad på en eng,
omgitt av kaniner,
mens han feite hawaierens "Somewhere Over the Rainbow" spilles.
Nei!
Det er overhodet ikke sånn!
Amming er et barbarisk ritual
som minner deg på at kroppen din er blitt en kafé!
Den tilhører ikke deg lenger!
Når jenta mi ble sulten, røsket hun brystvorten min frem og tilbake.
Sånn som bjørnen banker dritten ut av Leonardo DiCaprio i The Revenant.
Nifst. Jeg så filmen, og brystvortene sa: "Vi vet hvordan det er, Leo!"
Jeg tok ikke ammekurs,
for jeg antok at det ville være enkelt og føles helt naturlig,
og at babyen ville suge på brystvorten som et sugerør.
Og sykepleieren lovte at det ville bli ekstra enkelt for meg
siden mine brystvorter er som fingre.
Du kan snurre dvd-er på dem.
Så like en knagg er de faktisk.
Men det viser seg at du må få babyen til å bite tak med en bestemt vinkel.
Du må vri hodet deres og ty til geometri for å feste dem ordentlig.
Og det er stressende, for når de er sultne og gråter,
gjør hormonene at du spruter melk på fjeset og halsen deres,
og da blir de sleipe og vriene å få tak på.
Og de må hamres på plass på riktig tidspunkt.
Det føltes som å lukeparkere. Jeg aner ikke hvordan jeg klarte det.
Det er en gåte. Ingen lærte meg opp, jeg bare gjorde det.
Jeg gikk bare frem og tilbake og frem og tilbake.
Helt til fremmede ble bekymret og stimlet sammen rundt bilen min.
Folk som står og ser på oss asiatiske kvinner mens vi parkerer,
er hjelpsomme og rasistiske på en og samme tid.
Jeg tenker liksom: "Tusen takk, men dra til helvete!
Fordi du har treffsikre fordommer.
Jeg hadde ikke klart dette uten deg."
Mor så at jeg sleit med ammingen,
og hun var veldig lite oppmuntrende.
Hun sa: "Hvorfor ammer du?
Jeg oppfostret deg på morsmelkerstatning, og se så glansfullt hår du har."
Hun sa: "Tror du på det dustete slagordet: 'Bryst er best'?"
Jeg svarte: "Nei.
Jeg gjør det fordi amming er gratis.
Skjerp deg, mor, du vet hva dette er:
Kortreist, økologisk melk som spruter ut fra puppene mine."
Den sprutet ut fra 15 åpninger i hver pupp,
som Bellagio-fontenen.
Og den er gratis!
Kroppen min var en matfabrikk.
Jeg aktet ikke å la alt dette gå til spille.
Hvis du dreit saftige hamburgere...
ville du da ha stått i kø for å kjøpe hamburger?
Nei, du ville ha sittet i hockey over mannen din hver morgen
og bedt ham om å gape.
For frokosten er på vei.
Med en dyrisk vri.
Du kan si: "Jeg skal gi deg eksklusiv meny, jeg."
Jeg måtte slutte å amme etter åtte og en halv måned.
Jeg taklet det ikke lenger.
Jeg følte meg som Det gavmilde treet.
Før forsto jeg ikke hva den nitriste møkkaboka handlet om.
Nå forstår jeg at den handler om amming!
Den handler om en mor som tidligere hadde vakre greiner og epler,
og så kommer en liten snylter inn i livet hennes
og tar fra henne alt,
sånn at hun blir til en stusslig stubbe
med punkterte pupper.
Folk spurte stadig:
"Ali, hvordan er du blitt så tynn etter fødselen?"
Hun har sugd livskraften ut av meg!
Det viser seg at amming ikke er gratis,
for du må kjøpe puter og pumper som skal være til hjelp under ammingen.
Og du kan få tilstoppede melkeganger.
Det er som en trafikkork, en nyrestein i puppen.
Og da må du ringe en laktasjonsekspert.
Laktasjonseksperten er en hvit NPR-lytter med rastahår...
som heter Indigo.
Og du må betale ham 200 dollar
for at han skal komme og stake opp puppen din.
Indigo fikk meg til å ta armhevninger
der jeg dyppet puppen i en skål med glovarmt vann,
og jeg måtte slå puppen sånn innimellom.
Derfor trenger kvinner mammapermisjon.
I alle andre i-land, Canada, Frankrike, Tyskland,
får kvinner opptil tre år med betalt mammapermisjon
når de får en baby.
I USA får vi ikke en dritt.
I USA er det ingen føderal rettighet knyttet til mammapermisjon.
Under permisjonen skal du ikke bare knyttes til barnet.
Drit i barnet!
Mammapermisjon er til for at mødre skal kunne skjule og pleie en herpa kropp.
Jeg kan ikke jobbe toppløs og daske meg på en våt pupp
mens jeg forsøker å sette meg i respekt overfor kolleger.
Da får du sparken!
Folk sier ingenting om all galskapen
som foregår når du er gravid, når du føder.
Da jeg var gravid, var det mange mødre som ga meg et råd:
"Ali, husk at når du er på sykehuset, må du stjele med deg gratis bleier."
"Ja, jeg vet jo det, til babyen."
"Nei. Til deg."
"Til meg? Hva faen skal jeg med bleier?"
"Å, vent og se.
Vinteren er på vei"
Og jeg skal love at jeg fikk se!
Ingen advarte meg mot de groteske greiene
som kommer ut av dåsa etter at du har født.
Vet dere hva som skjer da babyen er ute? Vet dere hva annet som kommer ut?
Huset hennes.
Stua, putene...
Bob Marley-plakaten.
Maten som sto og ble dårlig i kjøleskapet. Over flere måneder!
Og så må du gå med en diger, tegneserieaktig pute
som er like stor som en barnemadrass,
og den holdes på plass av et fiskegarn-lignende nettingundertøy
som kun er å få tak i på sykehuset.
Du får ikke kjøpt det på Amazon engang,
så du må knabbe den driten hver dag.
Det er laget av det materialet som fancy, koreanske pærer er emballert i.
Det er svært Dac Biet, forstått?
Førsteklasses, XL, Dac Biet-sykehusundertøy.
I tre måneder gikk jeg rundt hjemme
med oppsatt hår, digre bleier og blødende brystvorter.
Som en sumobryter som har tapt.
Jeg fikk utført keisersnitt. Jepp.
Det var egentlig ikke planen.
Men jeg hadde rier i 24 timer. Jepp.
Og da tenkte jeg: "Skjær den ut."
Sykepleieren sa: "Fortsett!"
Jeg sa: "Drittkjerring! Kutt ut!
Du krever altfor mye, nå må du kutte ut
Kutt ut, kutt ut. Nå må du kutte ut
Sykepleieren likte ikke hiphop, så...
hun likte ikke dette eller referansen til Dave Coullier.
Hør, et keisersnitt er ingen spøk. Det er et omfattende inngrep.
Men det går veldig fort.
De gir deg bedøvelse i ryggen og får opp et forheng
slik at mannen din bare ser din menneskelige halvdel,
og ikke kadaver-halvdelen.
Og så, etter ti minutt,
løfter de babyen over forhenget som om den var Simba, og så er alt over.
Jeg tenkte: "Hvorfor i helvete presset jeg som en gal
når det fantes en velfungerende nødutgang?"
En av mine beste venner, den arme sjelen,
lå med rier i 72 timer.
Babyens hode gikk inn og ut og inn og ut.
Og så måtte hun likevel få utført et nødkeisersnitt.
Før denne bedritne hendelsen
var vennen min verdens snilleste,
høfligste
og mest elegante kvinne som aldri ville ha rapet i andres påsyn.
Etter den dritten der
ble hun den bitreste, mest ufyselige rølpe-megga jeg noensinne har møtt!
Jeg besøkte henne hjemme like etter.
Hun åpnet døra,
"Se dåsa mi, Ali, se på faenskapen!"
Ikke: "Hallo, Ali. Velkommen. Du må se den nydelige babyen min."
Nei da, bare: "Se denne dritten!
Se hva som har skjedd med meg!"
Med åpen dør så hele gata kunne se.
"Kom an!"
Og dåsa hennes så helt sprø ut!
Den var ko-ko etter Cocoa Puff!
Da jeg så den, ble jeg helt...
For dåsa hennes ser sant å si ut som to kuker som henger side om side.
Ved å føde en liten jente
ble venninnen min til to menn.
Du kunne flette den, den lignet et uhyre i Star Wars.
For vi kvinner er ikke vant til å se hverandres dåser.
Vi er ikke som menn ved urinalet... "Hei, står til, kompis? Alt vel?",
som har kuken i hånda foran hverandre.
På do sier vi ikke "står til, frøken?"
mens vi holder dåsa tilforlatelig sånn. "Fine negler."
Jeg sa til henne at hun var blitt til to menn.
Og hun brøt ut i latter.
Men så ble hun også helt ute av seg.
Og hun sa: "Vær så snill! Ikke få meg til å le.
Ikke få meg til å le!"
Og med den ene hånda tok hun en pute,
som hun presset mot såret fra keisersnittet.
Og den andre hånda brukte hun til...
å knipe kukene sammen.
For å forsikre seg om at...
ikke en carne asada falt ut av tacoen,
og ble til nachos på gulvet.
Så derfor trenger kvinner mammapermisjon!
Ja! Og dere får vær så god betale oss også!
Vennen min kunne ikke gå på jobb og slepe biffgardinene etter seg på gulvet,
som et trist brudekjoleslep. Du kan ikke føre en sak for retten da.
Ingen strømpebukse holder det der på plass.
Jeg sa det til henne også, og da lo hun enda mer.
Og hun måtte jo knipe,
og hun trykket, og holdt tilbake latteren.
Til slutt ble det for mye!
Og mengder av gass boblet i systemet hennes.
Så hun slapp en braker av en dåse-fis som svei i øynene.
Jeg bare...
Det er mange fordeler ved keisersnitt.
Kateter. Jeg hadde aldri i mitt liv brukt kateter. Kateter er et rør som de kobler til tisse-hullet.
Og du kan bare ligge der.
Og plutselig dukker det opp en pose med piss ved siden av senga.
Og en snill, filippinsk dame,
som heter Joyabelle Esperanza Purificacion Santo Domingo Ordonez Balasa,
kommer for å fjerne den.
Og du sier: "Joyabella, hvem er dette sitt piss?"
Og hun svarer: "Ditt!"
Du sier: "Herregud, er det mitt?"
Jeg enset ikke at det kom ut.
Kateteret transporterer det ut.
Og jeg tenkte: "Herregud, jeg ville ha oppnådd mye mer i livet
hvis jeg hadde hatt kateter fra starten av."
Mange stiller meg spørsmålet:
"Ali,
hvordan i all verden klarer du å kombinere familie og karriere?"
Menn får aldri det spørsmålet.
Fordi de klarer det ikke.
De bare forsømmer barnet 90 prosent av dagen.
Og det er helt sosialt akseptert.
Men det stilles så lave krav til fedre
at de roses opp i skyene for å gjøre småting.
Mannen min skifter bleie på barnet nå og da, og når folk får høre om det...
"Herregud!" Konfettien flyr!
"Det er helt utrolig at mannen din kan skifte bleier!
For en omsorgsfull, moderne far. Du er så heldig!"
Da jenta mi ble født,
hadde jeg hudkontakt med henne hver dag for å knytte bånd.
Hun dreit på brystet mitt.
Hvor er min konfetti?
Jeg skal forklare hvordan jeg kombinerer familie og karriere.
Jeg har barnepike. Det er svaret.
Ja, det er uglesett og upopulært å være åpen om dette,
for alle har ikke råd til å ha barnepike.
Det er ekstremt dyrt.
Det er dyrt for meg og mannen min.
Så vi må tuske til oss og jobbe knallhardt
for å slippe å ta oss av vårt eget barn.
Jeg er fan av at en skal ta på egen oksygenmaske før en hjelper barnet.
Jeg liker den regelen. Jeg liker godt den filosofien.
Når flyvertinnene ber meg gjøre dette,
tenker jeg: "Ja, det var planen.
Det er helt uproblematisk."
Jeg er så misunnelig på mexicanere.
Mexicansk kultur.
De trenger ikke barnepike. For vet dere hvem som passer barnet?
Det andre barnet!
Hermana, Tía, Abuela, Sobrina, Prima,
Prima nummer to, Hoppeslott...
Babyen overlates bokstavelig talt til barnevernet.
Jeg vil være mexicaner i mitt neste liv.
Ingen morer seg mer enn mexicanere.
Før bodde jeg i Crenshaw og Pico.
I tilfelle du ikke vet det,
er Crenshaw og Pico et magisk gatehjørne i Los Angeles
der Guadalajara og Korea møtes...
og der mexicanere og koreanere utkjemper en rasekrig uten avbrudd.
Våpnene er høy musikk mot bistre ansiktsuttrykk.
Mexicanere vet å prioritere familie og moro.
De tar med barna til Disneyland støtt og stadig.
Og for å legge til rette for dette er mye i Disneyland blitt spanskspråklig.
Alle attraksjoner innledes med: "Mine damer og herrer, av sikkerhetshensyn
ber vi dere holde armer og hender inne i vogna til enhver tid.
Damas y caballeros, por favor
mantengan las manos y los brazos dentro del coche.
Og vennligst respekter røykeforbudet.
For røyking er ekkelt, forstått?
Og ansatte må vaske hendene før de begynner å jobbe igjen.
Ålreit, vær forsiktige, svært forsiktige. Cos tongue taco, drittsekker, eple!
Ja, så mexicansk er Disneyland blitt.
De spiller Selena i Pirates of the Caribbean.
Spøkelseshuset heter nå Dia de los Muertos!
Og det som før het Splash Mountain,
heter nå Esplash Mountain.
Barnepiken vår er 62 år.
Ja, jeg ville aldri ha godtatt noen som var yngre
enn 62 år.
Hvis du ansetter en veldreid 25-åring som barnepike,
er du tjukk i hue.
Leser dere ikke People? Følger dere ikke med?
Da slipper du en ekteskaps-bombe inn i eget hjem.
Når du har en nyfødt baby,
er ekteskapet skjørt for begge er veldig slitne,
dere ser jævlige ut, for dere dusjer ikke,
dere er sure på hverandre.
Hvem foreslo å få inn en ny person i husstanden?
Ekteskapet er sårbart, og enkelt å invadere og kolonisere.
Hadde vi ansatt en 25 år gammel mann,
som...
ikke var stygg...
flink med datteren min og svarte ja på sekundet
hver gang jeg ba ham gjøre noe, med en vennlig mine...
Da skal jeg love deg,
at jeg ville ha spist dritt fra rumpehullet hans.
Hver bidige dag.
Hver dag ville ha vært en buffet med barnepasser-rumpehull.
Jeg gir blaffen i om de 25 år gamle rumpeballene blir nervøse
og kniper seg sammen over ansiktet mitt som en heisdør.
Jeg vil presse meg inn...
Som Jack Nicholson i Ondskapens Hotell.
Jeg får også ofte spørsmålet:
"Ali, hva i all verden syns foreldrene dine om standup-showene dine?"
Det spørsmålet er ladet med etniske fordommer, ikke sant?
Det de egentlig spør om, er:
"Hva de strenge, asiatiske foreldrene
som slo deg med skoleboka til fingrene dine blødde av all øvingen på cello,
syns om at du vitser om rumpeslikking?"
Storesøsteren min er arbeidsledig, lesbisk og bor hjemme hos mor.
Så jeg kan gjøre akkurat hva jeg vil.
Jepp. Akkurat hva jeg vil.
Jeg kan drite på scenen her og nå.
Mor vil likevel si: "Du kaster ære over familien.
Jeg er så stolt av deg, gullungen min."
Og så er det mange som lurer på:
"Ali, nå som du har en datter, tenker du å tone det ned litt?
Saken er bare den, at det å blir forelder
ikke nødvendigvis gjør deg voksen.
Slække fyrer blir slække fedre.
Jeg er den samme drittsekken jeg var før jeg ble mor.
Jeg har bare fått mer ansvar, som jeg så vidt har vist meg moden for.
Og jeg skammer meg ikke.
Jeg nekter ikke for at jeg var svært seksuelt aktiv i tjueårene.
Vet dere hvorfor? Fordi alle har knekt koden nå.
For når en kvinne ligger med en mann med en gang,
er det ikke fordi vi mangler selvrespekt.
Det er fordi vi ikke respekterer deg.
Vi ser ikke på deg som en potensiell ektemann.
Det er derfor vi slipper inn kuken så kjapt.
Ved å slippe deg inn sparker vi deg ut av fremtiden vår.
"Ha det på badet. Ha et fint liv."
Vi vil bare more oss, vi vil ikke lure deg i fella.
Men...
Du bør trå varsomt, for når en mann...
Når en mann ikke vil ligge med deg med en gang...
Så er ikke det fordi han har respekt for deg.
Det er fordi han har liten kuk.
Og han vil lure deg i fella.
Ikke gå i den fella.
Det skal jeg si til datteren min om igjen og om igjen.
Ikke gå i den fella.
Jeg gikk i den fella en gang.
Jeg ble forelsket og gikk inn i et nokså langvarig forhold
med en mann som ville vente med sex.
Jeg antok at han mente jeg var spesiell, fantastisk og verdt å vente på.
Han skjulte noe!
Flere måneder senere vil han omsider ha seg,
og da presenterer han en liten, stygg sak
som ikke engang når inn til jekslene dine.
Han var svart.
Guffent, ikke sant? Omtrent som en hjemløs asiat.
"Hva har skjedd?"
"Herregud, hvem er foreldrene dine?"
Han var svart, og jeg sa det til svarte venner som sa:
"Hvor faen er han?
Vi må drepe ham umiddelbart.
Før han sverter det uvurderlige ryktet vårt ytterligere.
Det var første og siste gang
jeg så en ekte mikropenis.
Min spontane reaksjon da jeg så den, var:
"Herregud, går det bra med deg?
Hva har skjedd? Er du blitt påkjørt av en buss?
Har en bil sneiet kuken av deg,
sånn at kuken nå ruller rundt i gata som et avhogd slangehode?
Skal vi finne et sylteglass og skyfle den oppi,
og frakte dere til sykehuset sånn at du får den sydd på igjen?
Vent nå litt...
Er dette en test à la Prinsessen og frosken?
Kastet en heks en forbannelse over deg for lenge siden,
som straff fordi du sa at hun var stygg?
Og hvis jeg tar den i munnen for å bevise at jeg elsker deg,
vil min kjærlighet bli belønnet med
at den vokser?
Sånn som magiske håndklær du heller vann på?
Livet mitt har endret seg dramatisk
det siste året.
Fordi for et år siden
ante ingen hvem i helvete jeg var.
Og som oppvarming før jeg skulle spille inn min første Comedy Special,
hadde jeg fire standup-show i hjembyen min San Francisco.
Og jeg gledet meg og var skikkelig gira.
Men så fikk jeg ikke solgt alle billettene.
Så halvparten av dem ble lagt ut på tilbud på Groupon.
Jeg vet at mange av dere får et kinesisk hjerteattakk nå.
"Herregud...
"Kunne jeg ha sett den røya i fjor for ti dollar?"
Hør her, jeg er glad i Groupon.
Men det var så trist og demoraliserende
å se bildet av ansiktet mitt ved siden av...
hvalsafari-billetter,
tannblekingstilbud og opphørssalg av dildoer.
Jeg tenkte: "Så ynkelig."
Og hvis vi spoler frem til fjoråret,
så hadde Netflix-spesialen min, Baby Cobra, premiere morsdagshelga.
Og det var helt sprøtt.
Jeg hadde aldri opplevd noe sånt før.
Plutselig tok svartebørshaier opptil 1000 dollar per billett
til mitt liveshow.
300 stykker kledde seg ut som meg, som gravid med stripet kjole, på halloween.
Og jeg var overlykkelig.
Helt til jeg innså at jeg ikke er interessert i å være kjendis.
Jeg ville bare ha mer penger for mindre arbeid.
Jeg vil bare heve sjekker i pysjen.
Og spille en tofu-bit i en Pixar-film eller lignende.
Dere ser det for dere. Tofuen har briller,
er frekk i trynet,
synger en hyllestsang til soyasaus sammen med Justin Timberlake.
Erkefienden kan være en biff som spilles av Idris Elba.
Den kan hete Stringer Biff.
Jeg er ikke engang spesielt berømt, og likevel er jeg drittlei.
Jeg kan ikke fordra det.
Det er en belastning!
En gang iblant spiser jeg på en fin restaurant,
og blir gjenkjent av både servitørene og kjøkkensjefen.
Da tenker jeg:
"Herlig... Nå må jeg gi mer i tips."
Og jeg har mer penger nå.
Og jeg tjener mer enn mannen min, med god margin.
Men mor er veldig bekymret
for at han skal gå fra meg fordi han føler seg truet.
Jeg måtte forklare henne at
de eneste mennene som går fra dama si fordi hun tjener bedre,
er menn som ikke setter pris på penger de får helt gratis.
"Men føler han seg ikke ydmyket?"
Han er opptatt med å leve det søte liv takket være min lønn.
"Men, Ali, føler han ikke at du har tatt noe fra ham?"
Sikter du til forsørgeransvaret?
Som jeg har befridd ham fra? Han nyter livet.
Han spaserer inn på jobb hver dag, to timer for sent, og gjør sånn:
"Drit og dra!
Du kan drite og dra, du også, og du!
Bare spark meg, jeg gir faen. Kona mi er rik, din dritt.
Jobben er bare en eksentrisk hobby for meg nå."
Det var ikke dette som var planen!
Jeg skulle være ham.
Det var jeg som skulle nyte livet.
Han er utdannet ved Harvard Business School.
Jeg har en bachelor i kultur og etnisitet fra UCLA.
Kultur og etnisiteter et fordypningsfag der du lærer å gi hvite skylden for alt.
Det skal ikke være inntektsbringende.
Ingen kunne ha forutsett at det skulle ende sånn.
I så liten grad at før vi giftet oss,
fikk familien hans meg til å inngå avtale om særeie.
Det er sant. Så hvis vi skiller oss,
er sønnen deres rævkjørt.
Ikke mer sashimi på tirsdager!
Ikke flere fancy, japanske bidéer, der vannet spruter,
og Hello Kitty synger helt til ræva di er ren.
Gå tilbake til vann uten kullsyre!
Det heter jo at den som tjener mest i forholdet,
er den som brødfør familien.
Jeg mener at mannen min brødfør oss.
For han vant en brødbakemaskin.
Det å være en kvinne som brødfør familien, er ikke bare stas.
Du blir usikker fordi du har så mye makt.
Dermed overkompenserer du overfor ektemannen
ved å la ham være med og bestemme.
På toppen av det hele frykter jeg
at folk ser på meg som en kald, arbeidsnarkoman mor. Så det er primært jeg som følger opp datteren vår også.
Jeg er helt gåen og overarbeidet.
Så når mannen min og jeg har rollespill,
ber jeg ham kalle meg ei dum hore.
For det er det jeg fantaserer om å være.
Jeg vil være en analfabet gårdsjente
som ikke har noe ansvar eller makt til å treffe beslutninger.
Vi lever oss veldig inn.
Han sier: "Du er bare en dum hore!"
Og jeg svarer: "Ja, jeg er så dum.
Jeg kan ikke alfabetet, jeg kan ikke telle.
Jeg klarer ikke å skille mellom ulike farger og figurer.
Jeg kan ikke sette penger i banken eller gjøre noe annet viktig.
For jeg er bare en dum hore."
Selv om jeg har fått mer penger, er jeg den samme gamle.
Jeg er fortsatt kinesisk-vitenamesisk. Jepp!
Jeg så min egen Netflix-spesial ved å logge inn på kontoen til svigerinnen min.
Jeg har fortsatt ikke opprettet egen konto.
Da Baby Cobra var spilt inn,
sendte Netflix meg en Netflix-body til babyen og en kurv.
En sånn kurv som hvite liker å gi i gave,
med biscotti, ost og karamellisert popkorn
og annen dritt som asiater ikke bryr seg døyten om.
Jeg sa: "Gi meg et abonnement!
Jeg vil ikke ha dritt jeg ikke tåler, gi meg et abonnement!"
Jeg kjøper fortsatt alt brukt på Craigslist, ingenting hjemme er nytt.
Men nå må jeg forkle meg når jeg drar ut.
I forrige uke glemte jeg å ta på solbriller og hatt,
og jeg sto med en fyr og prutet på prisen på en hjelm.
Han sa: "20." Jeg svarte: "10."
Han svarte: "Ålreit, 17."
Men jeg svarte: "Niks. Jeg ser en ripe. 10."
Til slutt sa han:
"Du, jeg kunne ha bannet på... Er ikke du Ali Wong?
Hvorfor står du her og pruter på prisen på en sykkelhjelm?
Jeg studerer, og som du ser, deler jeg en hybel med flere."
Jeg bare...
"Skam deg! Vi er ikke alle like. Få hjelmen.
Jeg ikke snakke engelsk!
Jeg heter ikke Ali Wong, jeg heter Grace Lee!
Du kan bilde-google Grace Lee om du tør.
Datamaskinen din vil ta fyr!"
Jeg gjør narr av mannen min, ofte.
Men sannheten er at han er min beste venn.
Ja, alvorlig talt.
Jeg er heldig som fikk gifte meg med min beste venn.
Og alt ved forholdet vårt forvirrer mor,
For det er stikk motsatt av forholdet hun har til far.
Hun sa: "Faren din var ikke min beste venn."
Jeg fatter ikke at dere er så avslappede i hverandres selskap.
Fiser du foran mannen din?"
Jeg fiser inni mannen min.
For vi er bestevenner.
Jeg håper vi vil være sammen for alltid. Det er sant.
For ofte, når komikere opplever suksess,
ender de opp med å bli skilt fra sin første ektefelle,
og når de blir 50-60 år, oppgraderer de til en ny versjon
som er en tredel så gammel som dem.
Som kvinne tiltaler dette meg overhodet ikke.
Tror dere jeg vil knulle en 18 år gammel gutt?
Hvis jeg står på randen av overgangsalderen?
Skal en nervøs tenåring jokke tre ganger før han kommer i den gamle dåsa mi?
Nei takk.
Nei gracias.
Jeg vil ikke knulle en gutt på 18 år, ikke nå og aldri igjen,
for de er 18 år! De er elendige i senga.
Husker dere da vi var tenåringer?
Det var fryktelig, for oralsex gikk bare den ene veien.
Da du var tenåringsjente,
var det ingen som slikket dåsa di, men du sugde drøssevis av kuker.
Du sugde kuk under broer, på do, i skogen...
Men da du var tenåringsjente,
slikket ingen deg bak tribunen, sånn tilfeldigvis.
"Kom igjen, Gary, kom igjen.
Kom igjen, Gary, kom igjen. Bare legg deg på rygg, Gary. Kom igjen."
Som om du skifter olje.
"Kom igjen, Gary."
"Så du den rå tennisserven min i kampen? Kom igjen, Elliot, kom igjen.
Gratulerer til meg! Kom igjen, Elliot.
Kom igjen, Elliot.
Kom igjen."
"Barna er borte fra lekeplassen. Kom igjen, Spencer. Kom igjen!
Det er mørkt, Spencer, kom igjen!"
Først da du kom opp i tjueårene, ville noen slikke deg.
Og heller ikke da var det spesielt godt, for det er veldig individuelt.
Aner dere hvor lang tid jeg brukte
på å trene opp mannen min til å slikke meg riktig?
Jeg vil ikke ut i verden på ny
for å finne en jeg må trene fra scratch igjen.
Det blir for slitsomt. All kunnskapen mannen min har opparbeidet seg,
all tiden jeg har investert,
all muskelhukommelsen tar han med seg i graven.
Dette kan ikke lagres i en dåse-sky på nett
og lastes ned til en ny og bedre ektemann-versjon.
Han er skreddersydd til meg.
Uerstattelig!
Mange langdryge netter hadde jeg lyst til å late som om jeg kom.
Men jeg visste at det ville bli avgjørende på sikt at han lærte dette,
og at det å lyve til ham ville ha vært å snyte meg selv.
Så jeg dyttet hodet hans ned,
og jeg holdt det der nede helt til fjeset hans fikk rosinhud.
Ofte kom han inn sju på kvelden og så ut som en 30-åring.
Noen timer senere gikk han ut som Tommy Lee Jones.
Vet du hvor vrient det er for en ung, asiatisk mann å bli til Tommy Lee Jones?
Jeg tror at mye av det som avgjør kvaliteten på slikkingen,
handler om at du må like det.
Du må nyte det og gå entusiastisk til verks.
Det er et privilegium, så vis at du forstår det!
Ja! Ikke nøl. Ikke...
Som en unge som tvinges til å spise brokkoli.
Kom deg inn!
Og hold det jævla hodet ditt oppe selv!
Ikke bruk låret mitt som et stativ og...
gå inn i matkoma før du har spist opp.
I det siste har jeg fundert mye
på en fyr jeg en gang holdt på med.
Og mens vi kysset,
følte jeg meg forpliktet til å stoppe og si:
"Du,
jeg bør fortelle deg nå, før vi går lenger, at...
Jeg har mensen."
Og han svarte: "Å...
Vel...
Da får vi vel lage et jævlig søl, da, Ali."
Det er fortsatt
det mest...
romantiske...
noen har sagt til meg noensinne!
Jeg tenker på det når jeg er nedfor og stygg og håpløs.
Alt jeg trenger å gjøre, er å minne meg selv på at det fantes en mann
som var villig til å røske ut tampongen min og stappe kuken inn i stedet!
Da følte jeg meg vakker.
Vakker!
Ingenting gjør at du føler deg sterkere, eller er mer feministisk,
enn det den mannen sa den gangen.
Det der er emneknagg: "Jeg støtter henne."
Faktisk tror jeg at jeg var en helt annen komiker
før jeg fikk barn.
Før vitset jeg mye mer om...
å suge kuk
og dåsa mi, men nå...
er det færre vitser om...
å suge kuk
og dåsa mi fordi...
jeg suger ikke kuk lenger.
Når du har født en baby,
gir de deg et diplom der det står: "Gratulerer,
du har gjort deg fortjent til å ikke suge kuk av plikt lenger."
Hvis mannen min forlanger at jeg suger kuken hans,
ler jeg ham opp i trynet.
Og så vil jeg falle i søvn, og vet du hva?
Morgenen etter er han der. Det får ikke følger.
Vi er lenket til hverandre av en baby og et lån.
Sjakkmatt, dust, det er over.
Du kommer deg ikke unna.
Jeg trenger ikke å suge deg lenger, du skylder meg penger.
Og jeg vitser ikke like mye om dåsa mi lenger,
for dåsa mi...
har forsvunnet. Den har forsvunnet.
Rent fysisk er den nokså intakt siden jeg fikk keisersnitt,
men i følelsesmessig og åndelig forstand...
Ghost in the Shell.
En asiatisk rollefigur som blir spilt av Scarlett Johansson!
Mannen min og jeg knuller ikke lenger.
Vi ligger ved siden av hverandre og runker og fantaserer om puertoricanere.
Jeg orker ikke å klatre opp på ham, vaske meg etter sex,
legge håndkle på senga som skal suge opp den våte sex-flekken.
Dere kjenner til den våte flekken som danner en perfekt sirkel i senga,
og som blir kald vinterstid.
Den er som et hull til isfiske.
For den lukter pingvin.
Og Morgan Freeman har fortellerstemme.
Jeg heter Ali Wong. Ha en fin kveld. Takk!
TIL MARI
TAKK TIL...