VENETSIAN AAVEET
VENETSIA, ITALIA 1947
Signore Poirot, leivonnaisenne.
Saimme kananmunia, signore.
-Poirot! -Poirot!
Monsieur Poirot, auttakaa minua.
Vanhempani kuolivat oudosti viime vuonna.
Veljeni pian sen jälkeen.
Lääkäri ei osannut selittää sitä.
Pyydän, monsieur. Pelkään henkeni puolesta.
He sanovat, että olemme kirottuja.
Mitä sanoin teille?
Koskettakaa häntä vielä, niin menetätte kätenne.
Anteeksi, herra.
Signore Poirot, minulla on kiireellistä asiaa teille.
Monsieur Poirot.
Täällä on eräs nainen.
Kuulemma kiireinen asia on tuonut hänet Venetsiaan.
Hän sanoo olevansa ystävänne.
Ei minulla ole ystäviä.
Hän sanoi, että sanoisitte noin,
joten minun pitäisi antaa teille tämä.
Kirjailijatar.
Päivää, nuori mies. Onko äitisi kotona?
Anna anteeksi henkivartijalleni. Hän toimii käskystäni.
Tänne saa tulla vain leivonnaisten myyjä kahdesti päivässä.
Kahdesti päivässä?
Tunnet minut. Vain omenoita illalliseen saakka.
Jestas, pidän tästä kovasti.
Voi, suklaati-suklaata.
Hercule Poirot on todella rauhoittunut.
Sulkeutunut viettämään eläkepäiviään.
Juttujen sijaan leivonnaisia.
Olen varsin tyytyväinen.
Ei.
Tämä on onnea, ei tyytyväisyyttä.
Kirjailija tietää niiden eron.
Valitsit jopa Venetsian pakopaikaksesi.
Upean muinaisjäännöksen, joka vajoaa hitaasti mereen.
Kuin vailla haastetta oleva mielesi.
Älä aliarvioi nokkeluuttani.
Olen maailman paras murhamysteerien kirjoittaja.
Tai ainakin olin.
27 bestselleriä 30:stä kirjasta.
Kirotut kolmen viimeisen kriitikot. Kutsuivat niitä pikkutekeleiksi.
Ariadne Oliver, mukava nähdä sinut.
Lähdet mukaani.
Saat vähän vipinää elämääsi.
Hyvä on.
Etkö kuullut? Asialla on kiire.
Et ole ensimmäinen, joka yrittää houkutella minua kiehtovalla jutulla.
Ei se ole juttu, vaan jotain hohdokkaampaa.
Et taida elää tässä maailmassa. Etkö tiedä, mikä päivä tänään on?
Mitä "hohdokkaampi" tarkoittaa?
Hyvää pyhäinpäivää!
Me amerikkalaiset toimme äänekkään musiikin ja pahan suklaan,
mutta toimme takaisin myös halloweenin.
Tänään järjestetään juhla lapsille.
Hei, tenavat! Amerikka toivottaa "hauskaa halloweenia".
Hei! Hauskaa halloweenia! Mennään!
Poirot, löysin jotain. Jonkun.
En osaa selittää sitä.
Olen katsonut asiaa joka kantilta, enkä käsitä sitä.
Sinulla on jotain mielessäsi, ystäväni.
"Epäpyhä rva Reynolds."
Hän on spiritisti tai meedio sanomalehtien mukaan.
"Hiljattain vankilasta vapautettu Joyce Reynolds
oli viimeinen nainen, joka vangittiin
vuoden 1735 noituuslain nojalla."
Olen nähnyt näitä meedioita pilvin pimein, huijareita kaikki.
Ja sitten on tämä yksi.
Ällistyttävä.
Olin rva Reynoldsin istunnossa.
Jotain tapahtui.
Temppuja.
Olen fiksuin tapaamani ihminen enkä osaa selittää sitä.
Joten tulin toiseksi fiksuimman luo.
Haluan etsivä Poirot'n puhkaisevan tämän kuplan,
tai Luoja varjelkoon, minusta tulee uskova.
Löydä sinä se huijaus.
Lähde mukaani orpojen halloween-juhlaan.
Meidät on kutsuttu sen jälkeen istuntoon.
-Hei, pojat. Lähdetään juhliin. -Vietkö tytön treffeille?
Nauttikaa juhlista, lapset. Älkää pelästykö liikaa.
Siinä se on.
Palazzo Lacrime dei Giovani.
Venetsiassa sanotaan:
"Joka talossa on kummitus
tai se on kirottu."
Oletteko valmiita, lapset?
Kauan sitten
tämä palatsi oli orpokoti.
Kiltit lääkärit ja hoitajat pitivät huolta kilteistä lapsista.
Kunnes rutto iski.
Rutto saa ihmiset pelkäämään,
ja pelko panee ihmiset tekemään kauheuksia.
Ei kai tuo ole liian pelottavaa lapsille?
Pelottavat tarinat tekevät elämästä vähemmän pelottavaa.
Lapset tajusivat nopeasti olevansa yksin.
Teljettyinä sisälle kuolemaan,
nääntymään nälkään, huutamaan, raapimaan.
Jotkut sanovat lasten yhä piileskelevän tässä palatsissa
ja haluavan muidenkin lasten liittyvän seuraansa.
Olkaa siis varovaisia,
sillä he haluavat kostaa lääkäreille ja hoitajille,
jotka jättivät heidät kuolemaan.
Varokaa lasten verikoston merkkiä.
Ei kai kukaan teistä ole lääkäri?
Ei.
Tai hoitaja?
-Ei. -Eikö?
Sitten lienee turvallista aloittaa juhlat!
Ei! Älkää juosko.
Leopold.
Täällä kirjaimellisesti juhlitaan, ja sinä istut nenä kirjassa.
Luulin, että kerrankin leikkisit muiden lasten kanssa.
Leikit ovat jonninjoutavia.
Halloween vaatii kauhukertomuksia.
Eikö sinustakin, Olga-neiti?
Etkö halua edes kakkua?
Se on orpoja varten.
Käyn katsomassa isää.
Hän ei osaa juhlia.
Nunnahälytys.
Rva Oliver, mahtavaa, että tulitte. Olette lempikirjailijani.
Jännityskertomuksenne saavat minut uskomaan, että paha saa palkkansa.
Ikävä kyllä elämässä ei mene yhtä hyvin kuin rikosromaaneissa.
Niin. Bonsoir.
Onko kaikki hyvin?
Tämä on korkealla.
Ymmärrän. Täällä ylhäällä on tosi pimeää.
Onko tässä emäntämme?
-Minä omistan talon. -Sopraano, Rowena Drake.
Diivan ylellinen elämä.
Mutta hän elää täällä.
Minne kaikki rahat menivät?
Jokaista täällä asunutta kohtasi jonkinlainen murhenäytelmä.
Ainakin tarinan mukaan.
Lasten verikosto.
Joku näkee seinällä lapsen varjon, ja sitten lankeaa pimeys.
Kuten hänen tyttärensä vuosi sitten.
Häneen me haluamme tänään yhteyden.
Kadonneeseen tyttöön tuonpuoleisesta.
En usko moisiin juttuihin.
Sehän nähdään.
Voi, kultaseni. Ei sinulla ole mitään hätää.
Rowena-rouva, se vuotaa taas.
Isä?
Oletko kunnossa, isä?
Tarvitsetko lääkkeen?
En.
Ota sitten vähän boolia.
Voimme lähteä, jos haluat.
Ei tarvitse.
Lupasin Rowenalle, että jäisin.
Hyvä.
Odotinkin sitä istuntoa.
Teette kauniisti lapsia kohtaan, madame.
Aikuisia myös.
Haluatteko leikkiä omenaleikkiä, hra Poirot? Se näyttää hauskalta.
En perusta hauskuudesta.
Minua se ilahduttaa.
Tästä talosta on puuttunut nauru ihan liian kauan.
Tämä on ainutlaatuinen palatsi.
Saatte sen omaksenne.
Minulla ei ole varaa korjauksiin, enkä kestä katsoa tätä.
Eikä se mene kaupaksi. Ei sen jälkeen...
Ei, herran tähden, ei!
Suokaa anteeksi.
Toivoin, että näiden ihmisten näkeminen helpottaisi tuskaani.
Rowena-rouva?
Niin?
Vieraanne on täällä.
Luoja, minua oikeastaan hermostuttaa.
Uskotteko meedioihin?
Tämä talo sai minut uskomaan.
Täällä kuuluu ääniä.
Kuiskauksia.
Nyyhkettä.
Tyttäreni valvoi öisin juttelemassa.
Luulin hänen puhuvan nukeilleen.
Tyttäreni...
Kuulisinpa taas hänen äänensä.
Yhden sanan.
Antaisin rva Reynoldsille kaiken omaisuuteni.
Tästä tulee hyvin surullista.
Rva Reynolds.
Salonki on valmisteltu teitä varten.
Avustajanne määräysten mukaisesti.
Kotinne on kovin meluisa.
Lapset poistuvat ennen kuin aloitamme.
Niitä on paljon.
Kaikkialla.
Hirveitä muistoja.
Tyttärenne huone on kolmannessa kerroksessa.
Mistä te...?
Voimmeko järjestää sen siellä?
Tietenkin.
Ariadne Oliver.
Arkkiviholliseni.
Tapaamme jälleen. Epäpyhä rva Joyce Reynolds.
Lehdistö keksi tuon.
En ole varma, pidänkö siitä.
Bonsoir, madame. Pakko myöntää, että odotin jotakuta enemmän...
Dramaattista? Naurettavaa?
Vanhaa harppua?
Kyllä, tuo on täydellinen sana.
Harppu. Vanha harppu.
En pyytänyt olla tällainen.
Siksi minusta sana "meedio" on jotain keskivertoa.
En ole iso enkä pieni. Enkä lainkaan mielenkiintoinen.
Mutta osaan puhua kuolleille.
Ja te?
Olen Hercule Poirot.
Sinä olit Hercule Poirot.
Se etsivä.
Ette ole laisinkaan keskiverto. Olette varsin kuuluisa.
Olenko teidän seuraava varsin kuuluisa juttunne?
Olen jäänyt eläkkeelle jutuista.
Mutta olette täällä saattaaksenne minut huonoon valoon.
Eikö suuri kirjailija tuonut teidät juuri sen vuoksi?
Tulin tehdäkseni palveluksen rva Oliverille,
joka haluaa saada selvää teidän selvänäkemisestänne.
Pakko myöntää, madame,
että teidän kaltaisenne ovat aina jättäneet minut kylmäksi.
Minun kaltaiseni?
Onnenonkijat, jotka saalistavat haavoittuvia.
Ettekö usko sielun elävän kuoleman jälkeen?
Olen menettänyt uskoni.
Sepä surullista.
Niin on. Totuus on surullinen.
Ymmärtäkää, madame.
Ottaisin avosylin vastaan
rehellisen merkin paholaisesta, demonista tai aaveesta,
sillä jos on olemassa aave, on olemassa myös sielu.
Jos on sielu, on myös Jumala, joka teki sen.
Ja jos meillä on Jumala, silloin meillä on kaikki.
Tarkoitus, järjestys, oikeus.
Mutta olen nähnyt maailmasta liikaa.
Lukemattomia rikoksia, kaksi sotaa,
ihmisten kylmäkiskoisuuden katkeran pahuuden. Joten sanon ei.
Ei Jumalaa, ei aaveita.
Eikä, kaikella kunnioituksella, meedioita, jotka puhuvat niille.
Mitä olittekaan sanomassa?
Ihan kuin ei olisi ollut tarpeeksi siivottavaa.
Täällä ei pitäisi olla pimeällä.
Tuskinpa ne meitä häiritsevät.
Ketkä?
Mitä pimeällä tapahtuu?
No, onko hän yhä silmänkääntäjä?
Vesivaurion heikentämä katto ei kestä kirmailua.
Arvosta edes teatraalista ajoitusta.
Alicia-neidin huone on täällä.
Saanko kysyä, miten tyttö kuoli?
Parveke. Kanaali.
-Hukkumalla. -Itsemurha.
Syy ei ollut hänen. Ne pakottivat hänet siihen.
Rva Seminoff, älkää.
Mitä se sitten oli, tohtori?
Te välititte hänestä. Te näitte.
Odottakaa.
Kuka on käynyt tuolla tänään?
Rva Reynolds, hänen avustajansa?
Ei kukaan. Minulla on ainoa avain.
Kukaan ei ole astunut tänne Alician kuoltua, paitsi minä.
Kävin pyyhkimässä pölyt ja katsomassa Harrya.
Kuka on Harry?
Alician ystävä.
Hän kertoi sille kaiken.
Se puhui ennen Alician kuolemaa.
Nyt se vain itkee.
Kaikki on hänen jäljiltään.
Rowena-rouva ei anna minun siirtää mitään.
Alicia ja hän olivat erottamattomat.
-Et saa minua kiinni! -Saanpas!
Tämä palatsi oli heidän keitaansa.
Vain viikon kerrallaan oopperamatkojen välissä.
Mutta lasten haamut olivat Alician seurana.
Hänestä kasvoi oikea kaunotar.
Sitten hän tapasi keittiömestarin, Maximen.
He kihlautuivat tuota pikaa.
He olivat rakastuneita.
Sitten hän ja sulho riitaantuivat.
Alicia muutti takaisin palatsiin.
Siinä vaiheessa hän alkoi nähdä lapsia.
He halusivat omia hänet kokonaan.
Hän kitui viimeiset viikkonsa tuossa vuoteessa
nähden näkyjä.
Varjoja.
Lapset kuulemma kutsuivat häntä.
"Ne haluavat sinut luokseen."
He tekivät hänet hulluksi.
Rowena-rouva ei poistunut Alician viereltä
ja aneli henkiä jättämään tytön rauhaan.
Ne eivät jättäneet.
Ne jättivät merkin
lasten verikostosta.
Poliisin mukaan haavat johtuivat putoamisesta.
Poliisi...
Kuunnellaan.
Tuo nainen haluaa häiritä Alician sielua.
Kuunnellaan.
Ja sanon teille, monsieur, tämä ei ole sopivaa.
Tämä on vastoin luontoa ja Herraamme.
Joku joutuu maksamaan.
Kuunnellaan.
Täällä on paljon tuskaa.
Baba.
Niin.
Baba-pupu.
Maxime, ei.
"Maxime, tule Palazzoon klo 22. Tärkeää asiaa Alicia Drakesta."
-Minut kutsuttiin. -Se en ollut minä.
Yrität aina potkaista minut ulos.
Se ei ole toiminut koskaan.
Jos on jotain kuultavaa, jään kuuntelemaan.
Kerro se uudelle morsiamellesi.
Odotit peräti puoli vuotta Alician kuoleman jälkeen.
Tyttö on kuulemma törkeän rikas.
Maaomaisuutta kuningas Yrjön ajalta.
Hän osti minulle bistron Madison Avenuelta.
Minusta tulee newyorkilainen ja rikas,
eihän muu tule kuuloonkaan.
Piipahda kyläilemässä. Tarjoan hotdogin.
Heitänkö hänet ulos?
Yritähän.
Anna minulle syy.
Tee, mitä tahdot, Maxime. Ainahan sinä teet.
Minäkin menetin jonkun, Rowena.
Kuinka monta meitä on? Yhdeksän vai 10?
Enpä tiedä. Sanoisin, että varaa 12 tuolia.
Täysi tupa.
Istunto? Jumalan pyssyt! Sekö tämä on?
Kirjoituskone.
Ei Ouija-taulua? Kristallipalloa?
Pidän itseäni lähinnä sihteerinä.
Äänet puhuvat.
Ja minä kirjoitan sanelusta.
Leopold, menehän lukemaan kirjastoon.
Haluan nähdä Alician.
Hän oli minunkin ystäväni.
Etkö pelkää aaveita?
Juttelen täällä aaveille kaiken aikaa.
Niinkö?
Ne sanovat, että sinä olet huijari.
Minuun ei saa koskea ennen kuin herään transsista.
Alicia Drake...
Uskon, että juuri sinä kutsuit minua.
Liikaa henkiä.
Tämä talo on täpötäynnä kuolleita.
Jotkut sielut eivät päästä irti.
Lopetammeko, rva Reynolds?
Emme.
Jos joku haluaa tulla kuulluksi, olemme täällä.
Kuuntelemassa.
Henget, te huudatte ja kiljutte, eikä kukaan kuule.
Me kuulemme nyt.
Alicia Drake.
Löydä äänesi.
Tänne tuli yhtäkkiä kylmä. Paleleeko teitä muita?
Onko siellä joku?
Kyllä.
Hän ei koskenut näppäimeen, vannon sen.
Takuulla koski. Älkää olko moisia houkkia.
Tämä on väärin. Todella väärin.
Kuka siellä on? Alicia Drake.
Kuunnellaan.
Me olemme täällä.
Kuunnellaan.
On pyhäinpäivän aika.
Olemme lähellä.
Henkesi on lähellä.
Äänesi on kuuluva.
Alicia.
"A." Alicia.
Tiedostan, että sinä tunnet tuskaa.
Sattuuko sinuun? Kerro minulle.
Satuttiko joku sinua?
-Kyllä. -Ei!
Poirot, antakaa hänen lopettaa!
Ei! Kohdatkaamme ensin salainen rikoskumppani
savupiipussa.
Nicholas, loukkasitko itsesi?
Olen kunnossa.
Nicholas. Toinen avustaja.
Hauska tavata.
Samanlaisista läpitunkevan vihreistä silmistä
päättelen, että olet ensimmäisen avustajan velipuoli.
Magneettinen kytkin.
Et voilà, puhuva kirjoituskone.
Hämäystäkö?
Rva Seminoff, voisitte hoitaa tätä taloa paremmin.
Vain te kävitte tässä huoneessa,
ja silti uusi ystäväni jätti jalanjälkensä takkaan.
Kirkas naarmu avaimenreiässä kertoo, että lukkoa on hiljattain peukaloitu.
Rva Oliver, teidän on löydettävä kirjallenne uusi aihe.
Rva Drake, otan osaa suruunne,
mutta tämä oraakkeli on petkuttaja.
Ei!
Missä Baba on?
Alicia.
Veikö joku sen? Veitkö sinä?
En koskenut mihinkään.
Alicia.
Mami.
Mami?
Janottaa.
Janottaa kovasti.
Alicia?
Sattuu.
Miksi hylkäsit minut?
Ei.
En halua...
En halua kuolla.
Mitä tapahtuu?
Alicia...
Hän näyttää minulle.
Näen hänet.
Parvekkeella.
Hän ei ole yksin.
Hän ei hypännyt.
Murhaaja!
Sinä surmasit minut. Sinä surmasit minut.
Kuka?
Näytä minulle. Kuka?
Sinä surmasit minut! Sinä surmasit minut!
-Sinä surmasit minut! -Kuka sinua satutti?
Sinä surmasit minut!
-Sinä surmasit minut! -Näytä minulle!
Sinä surmasit minut!
Kuka sinua satutti?
Mitä tapahtui?
Murha!
Saatanallista.
Hän todellakin on epäpyhä.
Se oli Alician ääni.
Joku siis surmasi hänet.
Emme voi todistaa mitään oikeaksi.
-Mitä se sitten oli? -Esiintymistä.
Teatteria. Hän sai aikaan joukkohysterian.
Tuo ei ollut mikään Maailmojen sota radiosta.
Ne hemmetin ovet rämähtivät auki. En pysty selittämään sitä.
Minä pystyn.
Se oli tyttäreni.
Voi ei.
Uskallakin lähteä myöntämättä sitä.
Näit saman kuin minä. Ja se, mitä näit, oli...
Oli huijausta.
Aitoa. Tuo nainen on todiste. Elävä todiste.
Siinä on nimi kirjalle.
Seuraava kirjani kertoo hänestä, ja se on menestys.
Jymymenestys.
Varjelkoon, minun on alettava heti kirjoittaa.
Nainen, joka hämmensi Hercule Poirot'n.
En pysty ratkaisemaan hänen metodejaan juuri nyt, mutta tietenkin teen sen.
Et tee.
Sinunhan pitäisi olla helpottunut.
Miten mahtavaa on uskoa ja tietää, että maailmassa on mysteerejä.
Jumala, joka välittää tarpeeksi luodakseen uskollisia sieluja.
-Kuolemaa seuraa... -Ei mikään.
Jotakin.
Jos olisi joku Jumala, hän ei rikkoisi sääntöä tuon naisen vuoksi.
Olette kunnossa.
Toivottavasti palaatte huomenna.
Rowena pakotti minut lupaamaan, että järjestäisin uuden istunnon.
Ja nti Oliver sanoo, että minusta tulee vielä sangen kuuluisa.
-Dottore, etsin meille veneen. -Grazie.
Ne henget olivat erityisen julmia.
Istunnoilla on aina hintansa.
Kuten varmasti teilläkin.
Olette huijareiden joukossa se etevä.
Kunpa olisinkin huijari.
Se olisi tuskattomampaa.
Taidatte tietää tästä jotain, monsieur.
Joku kuolee, ja me lohdutamme surevia
ja näemme selvästi salaisuudet.
Molemmat olennot, jotka puhuvat kuolleiden puolesta
ja jotka luullakseni tunsivat kuolleet varsin hyvin.
Kuvitelkaa sotatantereelle hoitaja, joka kuulee aaveet.
Huutojen ympäröimänä.
Osastollaan.
Päänsä sisällä.
Aalto aallon perään kuolevia ja kuolleita.
Ja ainoa, mikä lopetti tuskan,
oli se, että kerron sureville, mitä kuulin.
Helpotan heidän tuskaansa parhaani mukaan.
Oletteko närkästynyt siitä?
Saitte äidin uskomaan, että tyttären sielua piinataan.
Se ei ole jaloa.
Ei lempeää, ei nöyrää.
Tunsin tuskaa.
Näin murhan.
Näittekö, kuka Alicia Draken surmasi?
Sitä ei paljastettu. Ehkä huomenna.
Sattuipa se sopivasti.
-Miksi tämä...? -Kauhukertomuksia lapsille.
Saattaisitte oppia niistä.
Lapset voivat kärsiä
yhtä paljon kuin nuo orvot
ja silti nauraa, leikkiä ja poimia vedestä omenoita.
He ovat elossa.
Mutta te...
Kuolema kulkee mukananne.
Koko elämänne ajan.
Sotilaita.
Ystäviä.
Katherine.
Me emme enää tapaa.
Väitätte olevanne aito.
Ja jos en ole, ketä se loukkaa?
Taika ei ilmesty, ellei sitä kutsu.
Ellei se oikeasti ole totta.
Ottakaa rennosti, kamu.
Teillä voisi olla hauskaa.
Pyytäisin muistamaan minut.
Mutta te kyllä muistatte.
"Ottakaa rennosti."
Monsieur Poirot!
Monsieur Poirot, kuuletteko minua?
Kuka tämän teki?
Lähdin rva Reynoldsin luota.
Pysähdyin omenavadille. Typerää.
Nostin maskini.
Maski kuului sille naiselle.
Missä rva Reynolds on?
Mikä se oli?
-Mitä nyt? -Mikä se oli?
-Oliko se hän? -Mitä tapahtuu?
Mitä?
Soitan vanhaan asemapaikkaani.
Luultavasti tunnen vastaavan.
Luulin, että kaappini olivat tyhjät.
Ei, löysin juhlista jäänyttä teetä.
Hunaja löytyi liinavaatekaapista.
Merci.
Vitale Portfoglio.
Mikä nyt neuvoksi?
Hän oli meille oikotie onneen.
Pääsemme sinne ilman häntä.
Lupaan sen.
Eikö kukaan nähnyt portaissa ketään?
Kaikkea ei voi nähdä.
Ehkä hän hyppäsi.
Hän näytti sellaiselta.
Ei. Ei rva Reynolds. Ei ikinä.
Hän puhui murhasta.
Ehkä hän tiesi jotain.
Uskotteko vielä häneen?
Hän keksi ajatuksen murhasta vaikuttaakseen kuuluun kirjailijaan
ja saadakseen itselleen uuden tulonlähteen.
-Miksi hän sitten kuoli? -Painovoima.
Hän puhui Alician äänellä.
Älkää katsoko minua. Tuo naiskirjailija kuulusteli minua.
Kysykää häneltä. Ja tohtorilta, missä hän oli.
Se sairas hyypiö tappoi täällä jo kerran.
Se ei ollut kumpikaan heistä. Tiedätte, mitä se oli.
Tässä talossa asuu vihamielisiä olentoja.
Se nainen kutsui heitä, ja he vastasivat.
Sodassa, ennen istuntoja.
Rva Reynolds palveli brittiarmeijassa.
Hän palveli Maltan leireillä.
-Hän oli hoitaja. -Hoitaja.
Lasten verikosto.
Kanaalit eivät ole turvallisia.
Emme saa tänne venettä ennen kuin myrsky laantuu.
Koska se tapahtuu?
Sitä ei päätä poliisi, signora.
Minä en jää tänne odottamaan.
En ole ikinä yöpynyt tässä talossa enkä yövy nytkään.
-Hei! -Mitä on tekeillä?
-Ette voi tehdä näin. -Ette voi lukita meitä tänne.
Mitä teette?
Ette voi lukita meitä.
Meedio kerskuu nähneensä murhan. Nyt hän on kuollut.
Joku teistä tiesi jäävänsä kiinni.
Surmasi hänet, yritti surmata minut.
Kukaan ei poistu, ennen kuin tiedän syyllisen.
Commissario, seiskää tässä vahtimassa, ettei portti aukea.
Monsieur Gerard, seiskää tässä ja vahtikaa commissariota.
Epäilettekö minua? Olin poliisi.
Sitä suuremmalla syyllä.
Hän tappoi tänään jonkun.
Kaikki saavat tilaisuuden puhua.
Ja soittakaa vielä poliisille.
Sanokaa, että Hercule Poirot tutkii juttua.
Tässäkö hän...?
Hyökkäys minua kohtaan sattui
parisen minuuttia sen jälkeen, kun kello löi keskiyön merkiksi.
Sinäkö löysit ruumiin ensimmäisenä?
Uskallakin katsoa minua kuin epäiltyä.
Olemme vanhat ystävät.
Jokainen murhaaja on jonkun vanha ystävä.
Olet kirjoittanut nokkelista murhista etkä sortuisi ensimmäiseen uhriin.
Ja sinulla on selkeä alibi, koska olit koko ajan kokin kanssa.
Siksi pyydänkin sinua avustamaan minua tutkimuksessa.
Milloin me aloitamme?
Kun tuot luokseni illan isännän.
Tiesin, että olit siellä jossain.
Tarvittiin vain ruumis, ja taas mentiin.
Olet jälleen Hercule Poirot.
Baba-pupu?
Poirot!
Miten ihmeessä?
Baba-pupu?
Oletteko varma?
Noiden maalausten alla?
Missä olitte, kun rva Reynolds...?
Olimme musiikkihuoneessa.
Ja milloin se tapahtui?
Keskiyöllä, hetkeä ennen.
Ja sitten juoksitte paikalle?
Saanko kysyä, mitä tämän parvekkeen yläpuolella on?
Puutarha oli salainen piilopaikkamme.
Tämä oli tyttäreni lempipaikka.
Annoin kaiken kuolla.
Mehiläisemme.
Teimme hunajaa.
Tyttärelläni oli tapana kiusoitella minua.
"Kaikki tämä vaiva lusikallisesta villikukan hunajaa,
jota saa kaupasta kuudella liiralla."
Toivoin niiden selvinneen, mutta...
Raukkaparat.
Miten päädyitte kutsumaan rva Reynoldsin kotiinne?
Emmekö voisi jutella tästä suojassa sateelta?
Mais non, nauttikaamme tästä salaisesta puutarhasta.
Luin hänestä lehdestä.
En miettinyt asiaa juurikaan.
Ja sitten aivan yhtäkkiä hän kirjoitti minulle.
Kirje tuntemattomalta.
Mutta kai hän tunsi teidän oopperasta?
Kyse oli nimestä, jonka hän mainitsi.
Hän sanoi kuulleensa viestin Aspasialta.
Se oli lempinimi, jolla Alicia minua kutsui.
Aspasia, kuningas Pontusin suuri rakkaus
Mitridatesta.
Se oli Mozartin ensimmäinen ooppera.
Ensimmäinen pääosani.
Alicia oli syntynyt kaksi kuukautta aiemmin.
Löysin ääneni hänen ansiostaan.
Ja siitä lähtien...
En voi laulaa, ellen tiedä hänen odottavan pukuhuoneessani.
En vieläkään.
Ettekö koskaan enää esiinny?
Ilman häntä ei ole musiikkia.
Annoin monet rukkaset tuosta vain.
Hän sanoi "tahdon" ensimmäiselle.
Hurmaavalle keittiömestarille, Maxime Gerardille.
Hän on mahtaileva kusipää, joka nai paksuimman löytämänsä lompakon.
Kun he menivät kihloihin,
revin jokaisen kukan puutarhasta
ja nousin Istanbulin laivaan.
Mutta miehelle kai selvisi, etten ollut niin rikas kuin hän luuli.
Oli elämäni parhaita päiviä, kun mies kertoi tavanneensa toisen.
Ja että hän perui avioliittoaikeet.
Mutta siitä alkoivat pahimmat ajat.
Tyttärenne sairaus.
Hän oli kuin riivattu.
Hän oli taas kuin pikkutyttö.
Kiitos, rva Drake.
Rva Oliver.
Olen surkea taloudenhoitaja.
Hän ei saanut ketään toista.
Taikauskoinen kaupunki.
Mutta tekin olette taikauskoinen.
Ettekö uskokin, että palatsissa kummittelee?
Rowena-rouva ehkä omistaa sen, mutta henget hallitsevat sitä.
Ja missä olitte, madame Seminoff,
kun murhanhimoiset aaveet tekivät Joyce Reynoldsistakin haamun?
Vitsailkaa vain.
Miksi esitätte tällaisia kysymyksiä?
En tehnyt mitään väärää.
Hän toimii niin. Tai toimi.
Autan häntä. Hän on palannut hetkeksi töihin.
Se sujuu hyvin.
Mitä te siis teette?
Mitäkö minä teen?
Kun on tapahtunut rikos,
pystyn järjestyksen ja tolkun
sekä sieluni kovettamisen avulla
ilman epäilyksen häivää selvittämään, kuka on syyllinen.
Kuten teidän kirjoissanne.
Se hassu suomalainen etsivä,
joka laatii listoja.
Otatteko mallia hänen kirjoituksistaan?
Kertoisitteko, missä olitte keskiyöllä?
Listoja varten.
Musiikkihuoneessa Rowena-rouvan kanssa.
Ja hän liittyi seuraanne keskiyöllä.
Oletteko aivan varma asiasta?
Katsoin kelloa ja olin kiitollinen, että hän tuli.
Mutta ette hyväksynyt ennustajaa.
Taisitte kutsua häntä "saatanalliseksi".
Tuleeko mieleenne kenties Toinen Mooseksen kirja,
22:18?
"Velhonaisen älä salli elää."
Raamattu varoittaa siitä syystä.
Noita mukana hänen sapatissaan?
Joka hukutettaisiin tai poltettaisiin
tai heitettäisiin alas parvekkeelta?
Ei, en ole kostaja.
Mutta tekstinne on terävää.
Se ei kalpene latinalaiselle Vulgatalle.
Taitonne ei ole peräisin seurakunnan koulusta,
vaan ehkä luostarista.
Sain kutsumuksen nunnaksi ennen kuin osasin lukea.
Käytin nunnan pukua yhdeksän vuotta Ospedale della Pietàssa.
Ja sitten tapasin hra Seminoffin.
Hän tuli korjaamaan kattoa.
Jumala asettaa haasteita.
Rakastuitte ja unohditte Jumalan.
Ei se ole niin yksinkertaista.
Vielä viimeinen kysymys.
Listoja varten tietenkin.
Pardon, luulin kuulleeni jotain.
Te pelkäätte salatieteitä.
Miksi ylipäänsä osallistuitte istuntoon?
Kammottavaan öiseen tapahtumaan vastahakoisena jäämään?
Minun on vastattava vain yhdelle.
Ja se ette ole te.
Poirot.
Rva Olga Seminoff, mikä oli teidän nunnanimenne?
Maria.
Ette pääse kauas murtuneella jalalla.
Piikikäs ase. Ei kovin terävä.
Ehkä väkäsiä.
Hänessä ei ole muita jälkiä.
Muita kuin ilmeiset.
Onko hänen kunnossaan mitään muuta epätavallista?
Tulla lävistetyksi taideteokseen riittänee.
Entä vasen ranne?
Ette huomioi vammaa
ettekä tarkkaa kuolinaikaa.
En huomannut sitä.
Te tuijotatte minua.
Lopettakaa!
Pidättekö minua hulluna?
En ole!
Isä.
Oletko kunnossa?
Olen.
Olen täällä, jos tarvitset minua.
Kunpa ette olisi kysynyt.
Taisteluarvet eivät aina ole kehossa.
Palvelitteko armeijassa?
15. huhtikuuta 1945.
Kaiken oli määrä olla ohi.
Ylitimme Reinin.
Pyrimme Berliiniä kohti idästä.
Löysimme Bergen-Belsenin leirin portit.
Herran tähden.
"Vapautus."
Hoidimme luurankoja takaisin elävien kirjoihin.
Tapoimme kaksi maidolla ensimmäisenä päivänä. Emme tienneet.
Sitten lavantauti.
Meillä oli vain aspiriinia ja oopiumia.
Poltimme parakit maan tasalle.
Kirjoitin Leolle kirjeen.
Ja ammuin sitten itseäni rintaan.
Minulta vietiin lääkärin oikeudet, kun pääsin kotiin.
Tosin hoiditte yhtä potilasta viime vuonna.
Alicia Drakea.
Palveluksena Rowenalle.
Kukaan ei suostunut hoitamaan häntä.
Ei täällä.
Olin ollut hänen perhelääkärinsä. Olisi pitänyt kieltäytyä.
Mutta olitte hieman epäedullisessa asemassa.
Tehän rakastatte Rowena Drakea.
Olin onnekas, kun sain olla hänen elämässään.
Tiedän, että tämä on ollut...
Tiedän, että tämä on ollut vaikeaa, mutta teidän mielestänne...
Olisiko joku voinut murhata Alicia Draken?
Alicia kertoi minulle, mitä hän näki.
Hän sanoi lasten riivaavan häntä.
En kuunnellut.
Pidin niitä sydänsuruina, vaikka hän oli menettämässä järkensä.
Hän tarvitsi apua.
Annoin hänelle rauhoittavia.
Kuin maitoa nääntyneelle.
Ei ole olemassa mitään psyykkistä ilmiötä.
Se on psyykkistä tuskaa.
Kaltaiseni kahelin olisi pitänyt tietää.
Oliko tässä kaikki?
Merci, tri Ferrier.
En taida olla teidän listallanne.
Kuulusteltavien listalla.
Minä odotan, herra.
Kauhistuttava Edgar Allan Poe.
Eikö sinun ikäisellesi pojalle sopisi paremmin
vaikkapa Charles Dickens?
Hän on vähän höpsö. Eikö teistäkin?
Isäkin on samalla tavalla säikky.
Sitä kutsutaan sotaneuroosiksi. Taisteluväsymykseksi.
Minusta se on epäreilua.
Ei hän ole väsynyt.
Hän on hajalla.
Hän oli kanssani keskiyöllä, jos mietitte sitä.
Minä mietinkin, myönnetään.
Siis sinun kanssasi keskiyöllä?
Keittiössä odottamassa Rowena-rouvaa.
Isä halusi toivottaa hyvää yötä.
Tietenkin.
Hänen avustajansa tulivat myöhemmin, joten he ovat listallanne.
Kaikki ovat listallani.
Jätitte hanat vuotamaan.
Pelkäänpä, etten ole tänään ihan oma itseni.
Teillä on tuntemuksia.
Ääniä.
On pyhäinpäivän aatto.
Kuolleet ovat niin lähellä kuin kykenevät olemaan.
Tekin olitte kuollut.
Vaikkakin vain hetken.
He tunnistavat teidät kaltaisekseen.
Sen, jolla on asiaa, kannattaisi tulla teidän luoksenne.
Puhut kuin rva Reynolds.
Hän vain teeskenteli tietävänsä.
Ei ihme, että ne suuttuivat hänelle.
Tunnet myötätuntoa kuolleita kohtaan.
Jotkut niistä ovat ystäviäni.
Anteeksi.
Merci, monsieur Leopold.
Eipä kestä.
Hercules.
Säikky.
Nicholas ja Desdemona ovat valmiita.
Voimme odottaa poliisia.
Enkö minä ole Hercule Poirot?
-Et. Kyllä. -Kyllä.
Jos poliisi onnistuu ja minä en,
olen seuraava, joka päätyy parvekkeelta kanavaan.
Olet taas oma itsesi.
Mitä tuumit nyt?
Minä veikkaan taloudenhoitajaa.
Hyvä maku kirjojen suhteen, mutta pesunkestävä hihhuli.
Ja Rowena Drake halusi uhrin jäävän eloon.
Tosin se pikkupoika...
Jotenkin luotaantyöntävä.
Ehkä, ehkä.
Kaikki teoriat voivat olla totta ennen tiedon keräämistä.
Järjestys se olla pitää.
-Ja listat. -Ja listat.
Siirrymme hänet parhaiten tunteneisiin. Avustajiin.
Uskotko, että palkollisilla oli motiivi?
Palkollisilla on aina motiivi.
Jo se, että heitä kutsutaan "palkollisiksi".
Hän taas.
Niihin kahteen lurjukseen ei ole luottamista.
Lurjukseen? Niihin lapsiinko? Olisit voinut mainita sen.
Nythän minä mainitsen.
Enkö voisi tehdä tätä sisareni kanssa?
Hän odottaa sinua kaikessa rauhassa.
Missä veljeni on?
Hän odottaa sinua kaikessa rauhassa.
Desdemona ja Nicholas Holland.
Passimme ovat väärennöksiä.
Kyllä. Eivätkä erityisen hyviä.
Aiemmin Horvát Nipkin ja Dorenia.
Synnyimme Unkarissa.
Kylä paloi maan tasalle.
Koko muu perheemme...
Jostain syystä me jäimme eloon.
Pidimme huolta toisistamme.
Hiippailimme keskiyöllä keittiöön juomaan jotain.
Se karmiva lapsi oli siellä.
Hänen mukaansa tulitte vasta keskiyön jälkeen.
Hän erehtyy.
Miten kauan olitte rva Reynoldsin palveluksessa?
-Reilun vuoden. -Niinkö?
Elämämme paras vuosi.
Asiat ovat olleet hyvin siitä asti, kun aloimme avustaa rouvaa.
En tiedä, mitä teemme ilman häntä.
-Pärjäsimme ennen häntä. -Niin, varastamalla.
Olimme varkaita, emme murhaajia.
Teimme, mitä piti selvitäksemme sodasta.
Hän vain tiesi asioita.
Ja jos hän sanoo, että Alicia Drake murhattiin...
Silkkaa humpuukia.
Hän oli taianomainen.
Eli kaikki istunnot, joihin osallistuitte...
Se oli huijausta.
-Olivatko henkitapaamiset huijausta? -Huijausta kaikki.
-Kaikki istunnotko? -Kaikki oli esitystä.
Show'ta, huijausta. Outoa.
Onko tämäkin taikaa?
Se, miten hallitset puhuvaa kirjoituskonetta?
Valmistelimme joitain temppuja.
Vain tekemään selväksi, että hänen näkynsä olivat totta.
Hän komenteli minua kuin herttuatar
ja flirttaili Nicholasin kanssa pitääkseen hänet kurissa.
Olemme kokeneet pahempaakin.
"Pääsemme sinne ilman häntä."
Minne te olitte menossa?
-Olimme menossa Missouriin. -Missouriin.
Missouriin?
Piileskelimme Murrhardtin metsässä.
Söimme kasveja ja hiiriä.
Amerikkalaiset kuormurit ajoivat Heilbronnin läpi,
ja luulin, että kuolisimme, kun jäimme kiinni.
He opettivat meidät tanssimaan lindy hopia.
Emme olleet ikinä nähneet mitään heidän kaltaistaan.
Ne erinäköiset miehet, heidän värinsä ja äänensä.
Yksi heistä viritti lakanan.
Heillä oli elokuvaprojektori, mutta vain puoli elokuvaa.
Katsoimme puolet elokuvasta Tyttö ja kosija
armeijan lakanalta joka ilta kuukauden ajan.
Katsoimme sen kerta toisensa jälkeen.
En vieläkään tiedä, miten se loppuu.
Siinä on onnellinen loppu.
"St. Louis, Missouri."
Pelkkä sen sanominen sai siskoni nukahtamaan.
Se oli värielokuva.
Ihmiset olivat kauniita.
Kukaan ei ollut sairas.
Kukaan ei nähnyt nälkää tai tehnyt kuolemaa.
5135 Kensington Avenue.
Me päätimme asua siellä.
Se on hänen unelmansa, joten se on myös minun.
Meidän piti kestää herttuatarta, kunnes lippurahat olisivat koossa.
Ja aloittaisimme uuden elämän.
Unelmat ovat typeriä.
Mutta olitte kärsimättömiä, kävitte röyhkeiksi ja kavalsitte häneltä.
"Kling, kling, sanoo raitiovaunu."
Mitä? Emme suinkaan.
Veljesi myöntää jo sen.
Ääliö.
Siskosi myöntää, että teitte sen.
Emme rva Reynoldsilta. Mahdotonta.
Ehkä hän huomasi varkauden ja uhkaili.
Ehkä teillä oli ollut tarpeeksi kokemusta
poliisin julmuudesta kodittomia romaneja kohtaan,
ja karkotuksen tai pahemman välttääksenne surmasitte hänet.
Te, luottoapulaiset.
Nicholas!
Nicholas, missä olet?
Jos minä olen jumissa täällä, niin sinäkin olet.
Ei se tarkoita, että tapoin hänet.
Hän juoksi niin kuin olisi tappanut.
Motiivi on. Eikä kumpikaan voi kertoa, missä oli kuolinhetkellä.
Muutan arvaustani.
Se on ihan mahdollista. Kyllä.
Nyt olet muka tietävinäsi enemmän kuin kukaan muu.
Minä en tiedä mitään. Totuus ei tulla tupsahda tuosta vain.
Herätit karhun unestaan. Älä itke, jos se vie sinut tangoon.
Noin ei sanota millään kielellä.
Me jatkamme.
Kuuletteko tuon?
Se kuuluu kaikkialla.
En kuullut mitään.
Tutkijanne on astunut liian suuriin saappaisiin.
Poirot. Tälli päähän saattoi olla sinulle liikaa tänä iltana.
Tässä talossa on joku muu.
Kuulitko sinä sen?
Kyllä.
Sitten meitä on kaksi.
Kuunnellaan.
Odota.
Edelleen poikki.
Ei hätää. Voit tulla esille.
Ei sinua rangaista.
Ei ole mitään pelättävää.
Sinähän tulit muiden lasten kanssa?
Ja olet piileskellyt täällä kaiken aikaa.
Kuulitko sen naisen putoavan?
Näitkö sen?
Työnsikö joku hänet?
Kenelle sinä puhut?
Lapselle.
Sinä varmasti kuulit.
Tuon kyllä kuulin.
Mennään!
Päästä meidät irti, kyttä!
Ette voi jättää meitä tänne!
-Te kuulitte tuon. Te kaikki... -Varmaankin putkisto.
Putkisto? Kuulosti pommikoneelta.
En ole ikinä kuullut tuota.
Minä olen. Kun ne ovat vihaisia.
Olemme suututtaneet ne.
Miten sen voi korjata?
Kuunnelkaa.
Ääni tulee kellarista.
Ei tässä talossa ole kellaria.
"Dottore." Tohtori. Lasten verikosto.
Haluatko mennä tuonne alas?
Isä?
He todella lukitsivat ne lapset tänne kuolemaan.
Antakaa hänen olla. Hänellä on hermokohtaus.
Hittolainen, Ferrier. Ei nyt!
Kasaa itsesi.
Ajattele poikaasi.
-Lopettakaa! -Isä!
Lopettakaa! Lopettakaa!
Myrskyaaltoja. Ei aaveita.
-Lopettakaa! -Seis!
Isä!
Lopeta.
Isä, lopeta se!
Oletko kunnossa?
-Isä, lopeta! -Lopeta se!
Ole kiltti, lopeta!
Isä. Isä.
Isä, minä tässä.
Minä tässä.
Olen tässä vieressä.
Olet minun kanssani.
Näetkö minut?
Se on vain jokin juttu.
Tiedän.
Hys, isä.
Ei hätää. Isä.
Hänen pitää levätä.
Vai mitä, isä?
Minun kuuluisi pitää huolta sinusta.
Niinhän sinä pidätkin.
Levätkää, monsieur.
Olisi pitänyt kuunnella.
Minä näin.
Demoneja, pahaa...
Niitä on kaikkialla tässä talossa.
Me kaksi olemme samaa maata.
Minne menemmekin,
kuolema seuraa.
Kaikkeen on pakko olla jokin järkevä vastaus.
Kellarissa on mehiläisiä.
Yläkerrassa tuiki tavallinen tappaja.
Ei.
Kuunnelkaa.
Uskokaa.
Hän voi levätä musiikkihuoneessani.
Se on melkein äänieristetty.
Kannattaa lukita ovi. Hänen turvakseen.
Mutta pidä sinä avain. Meidän turvaksemme.
Merci.
Tule, Leopold.
Eiköhän syödä lisää kakkua?
Söin liikaa.
Minäpä en.
Tietenkin hän sanoo niin.
Hänen näkökulmastaan se on totta. Minä tapoin Alician.
Rowena uskoo, mitä haluaa.
Meedio näki Alician murhatun, eli minun oli oltava murhaaja.
Ettehän usko, että rva Reynolds...
Hänen kirjoituskoneensa viesti kuolleelta, jossa oli nimikirjaimenne.
"M" kuten Maxime.
Kummitustalo?
Ihmiset haluavat väkisin muokata kaaoksen siisteiksi tarinoiksi.
Varsinkin ahdingossa.
Ei se ole mikään biljoonien tähtien rykelmä, vaan Cassiopeia.
Perhevalokuvan sumea kohta? Takuulla vaarin haamu.
Alicia oli mielisairas.
Se hänet tappoi.
Minun ei tarvinnut.
Kunnon lääkäri olisi hoitanut häntä kunnolla. Ei se hermokimppu.
Hemmetti!
Hunaja. Hyväksi haavoille. Ikivanha antisepti.
Tämä ei ole luonnonkasvista.
En tunnista sitä.
Alicia Drake.
Oikea ilopilleri.
Revitty kahtia.
Alicia repi kuvan huoneessaan sinä iltana, kun päätin suhteen.
Se oli viimeinen kerta, kun puhuimme.
Eli te puritte kihlauksenne.
Te kuulitte. Hän ei ollut tarpeeksi rikas minulle.
Kannatte hänen kuvaansa taskussanne. Tulitte tänään, kun pyydettiin.
Uskon, että rakastitte Alicia Drakea enemmän kuin rahoja.
Ja silti lähditte pois.
Joskus saa vaimon mukana myös hänen äitinsä.
Äiti ei siis hyväksynyt teitä.
Hänelle ei olisi kelvannut edes paavi.
Rowena ei osannut olla yksin.
Hän tuhosi puutarhan ja lähti ulkomaille.
Alicia kärsi syyllisyydestä ja halusi jahdata häntä ympäri maailmaa.
Ja minä tajusin viimein, etten koskaan olisi hänen elämänsä tärkein asia.
Joten lopetitte suhteen ja särjitte hänen sydämensä.
Kaikki tuo, koska nainen loukkasi ylpeyttänne.
Palasin Venetsiaan
ja pyysin häntä ottamaan minut takaisin.
Kun kuulin, että hän oli sairas...
Rowena ei päästänyt minua katsomaan häntä.
Eikä näyttänyt hänelle kirjeitäni.
Kun seuraavan kerran näin Alician, hän oli arkussa.
Ehkä syy oli minun.
Voisinko saada kutsunne?
Rva Oliver.
-Yksinkertainen lappu. -Kieliasussa ei mitään erikoista.
Tavallista paperia. Siististi koneella kirjoitettu.
PALATSIIN KLO 22 TÄRKEÄÄ ASIAA
Ammattimaisen anonyymi.
O M E N A
No, niin. Nyt riitti. Lähdetään.
Hänen kuulemisensa. Se jäi kesken.
Aioit paljastaa hänen kertomansa valheen.
Olisit ehkä syyttänyt häntä natsimieliseksi.
Sitten hän olisi uhannut lyödä sinua. Säästyi sekin vaiva.
Onko hän kunnossa?
Vahtikoira, ole hyödyksi ja tuo hänelle tuoli.
Tuoli, niin.
Hyvä, että mukana on ystävä.
Kauanko olemmekaan tunteneet?
Canning Roadin kylpylämurhista saakka.
Tulin väkisin tarkkailemaan sinua, koska kirjoitin kirjaa.
Kirjassa oli huonosti peitelty Poirot.
Se tuli ilmi, ja sinusta tuli kuuluisa.
Pahamaineinen.
Anteeksi. Kiitos.
Kiitos. Ei minulle. Teille.
Haluatteko haastatella minua?
Anna hänen olla.
Et ollut valmistautunut, sait pari tälliä päähän.
Anna asian nyt olla. Odota aamuun.
Olin vähällä kuolla.
Tuossa.
Tämä palatsi...
Se kujeilee kanssani.
Se tuo asioita eteeni kerta toisensa jälkeen.
Omenoita.
Mieli tekee kepposia.
Ja sitten mieleni haluaa kertoa minulle jotain.
Miten teistä tuli poliisi?
Antaisit tämän jutun jo olla.
Ei se mitään. Minä vastaan.
Isäni oli poliisi.
Tämä on kuin perheyritys.
En tiennyt mistään muusta.
Jäitte varhain eläkkeelle. Jo viime vuonna.
Niin.
Perheyritys ei enää sopinut minulle.
Ei ehkä koskaan sopinutkaan.
Voimia minulla riitti, mutta ei paksua nahkaa.
Join, kun en saanut unta, enkä nukkunut koskaan.
Tekin olitte poliisi.
Te ymmärrätte.
Jossain vaiheessa saa jutun.
Sen tietää olevan viimeinen, minkä mielenrauha ja sielu sietävät.
Mikä se teille oli?
Miksi valehtelitte, että ette ole ollut täällä, vaikka selvästi olitte?
Tiesitte tarkalleen, mistä piilotettu puhelin löytyy.
Juttu oli oikea spektaakkeli.
Perhe olisi ansainnut rauhan.
Mutta te olitte vuorossa oleva poliisi,
kun Alicia Drake löydettiin kuolleena.
Kyllä.
Nostin hänet vedestä.
Jäin eläkkeelle seuraavana päivänä.
Teistä tuli loistava henkivartija, portin lohikäärme,
joka ei päästänyt ohitse ristin sielua.
Mutta joka tänä aamuna keskeytti minut
kysymällä, tunsinko sen omenanaisen.
Niin monta kuukautta omissa oloissani,
teidän päättäväisesti suojellessa minua uteliaisuudelta tai seuralta,
kanavaan heitetyiltä miehiltä.
Ariadne Oliver
keinahtelee paikalle.
Miksi?
Koska te toimitte yhdessä.
Kirjailija ja henkivartija
toimivat yhdessä meedion kanssa.
Olitte halveksivinanne meediota
ja juonittelitte minut istuntoon nolataksenne minut.
Olen huolissani sinusta.
Tietoja Alicia Draken elämästä ja kuolemasta,
jotka kertoi poliisi, joka oli paikalla Alician kuollessa.
Ne tiedot minusta eivät olleet peräisin ennustajalta,
vaan kirjoittamastasi kirjeestä.
Ja istunnossa kaikkien seuratessa meediota,
kätesi olivat vapaat. Salainen rikoskumppani,
joka yritti saada minut uskomaan mahdottomaan.
Meedioita ja magiaa.
Haamuja ja jumalia.
Mainetta meediolle,
rahallinen hyöty teille,
sinun asemasi palauttaminen.
"Nainen, joka sai ymmälle Hercule Poirot'n."
Ei Joyce Reynolds vaan Ariadne Oliver.
Annathan minulle anteeksi?
Ilmeisesti vain Jumala voi antaa anteeksi.
Pattitilanne siis.
Selvitetäänpä, miten teit sen.
-Baba? -Sinne päin.
Henkilökohtainen kutsu sulhaselle?
Siitä syntyisi takuulla soppa. Kolme floppia, tarvitsin voiton.
Olimme ystäviä.
Ei sinulla ole ystäviä. Sinulla on ihailijoita.
Ja ne sinulla on vain minun ansiostani.
Tein sinusta neron kirjoissani.
Miksi en käyttäisi sinua myymään niitä?
Nero. Olet houkka. Itsetärkeä.
Musta pilvi, joka viekoittelee kuolemaa.
Tiedät sen itsekin. Siksi lopetit.
Senkö vuoksi tapoit Joyce Reynoldsin?
Ei. En tappanut.
Kirjastasi tulisi heti legenda.
Yrität vain hämätä.
Työskentelitte yhdessä...
Ei se mennyt niin.
...salataksenne murhan!
Avain, tulkaa nopeasti!
Siellä on joku muu!
Vauhtia! Kiireesti nyt!
Poirot!
Mitä? Mitä tapahtui? Mikä häntä vaivaa?
En tiedä.
Miksi hänen piti olla yksin?
Tämä on ainoa sisäänkäynti.
Teillä oli ainoa avain.
Se ei ole mahdollista.
Ei.
Ei, olin näkyvillä.
Hän huusi jollekulle.
Vihasin häntä, mutta en halunnut hänen kuolevan.
Hänellä on lapsi, herran tähden.
Minä olin ulkopuolella,
ja yritimme sisälle yhdessä.
Se on totta.
Lääkäri oli täällä yksin.
Ei yksin.
Ei tässä talossa.
Lääkäri.
Hoitaja ja lääkäri. Lasten verikosto.
Sisään ei pääse muuta kautta.
En ymmärrä.
Jos tämä huone ei ollut turvallinen, mikään paikka ei ole.
Kukaan meistä ei ole turvassa.
Tämä ei voi olla ihmisen tekoa.
"Meidän on todistettava, etteivät nämä 'mahdottomuudet'
itse asiassa olekaan mahdottomuuksia."
Antakaa hänen olla.
Etsivä etsiköön. Hän tietää jo.
Hän ratkaisee asian ennemmin tai myöhemmin.
Menkää.
Myönnä edes kerran elämässäsi, että vastassa on jokin sinua suurempi.
Sinä kysyit.
Kysyit, miksi jäin heidän kutsuessaan henkiä.
Alicia alkoi kuihtua tultuaan hulluksi.
Rowena-rouva pysyi hänen rinnallaan.
Yötä päivää.
Yhtenä päivänä pyysin häntä lepäämään vähän.
Lupasin vahtia tyttöä.
Hän nukkui koko illansuun.
Tuli keskiyö.
Kuulin ääniä.
Ja askelia.
Alicia nukkui sikeästi.
Hän kai heräsi lähdettyäni.
Meni parvekkeelle.
Ja te pyysitte anteeksi hänen aaveeltaan.
Rakastin sitä tyttöä.
Hän kuoli,
koska olin typerä ja minua pelotti.
Mikset tiedä vastausta?
Tiedät aina vastauksen.
-Minun ei olisi pitänyt tulla. -Odota.
Lähtekää tästä paikasta taaksenne katsomatta.
En jää odottamaan sitä, että olen seuraava.
Tänä yönä...
meitä kaikkia pelottaa.
On tapahtunut kaksi mahdotonta murhaa.
Kumpikin näyttää aaveen tekemältä.
Ihan kuin elävä olisi joutunut kuolleen surmaamaksi.
"Ihan kuin"? Tiedät jotakin.
Tiedätkö, kuka tappoi isäni?
Joudun ottamaan huomioon rva Reynoldsin avustajat.
Eloon jääneet, epätoivoiset ja uhatut.
Entinen poliisi, commisario, joka on ollut tässä talossa aiemmin.
Ja aina joku on kuollut.
Kirjailijatar. Määrätietoinen, kykenevä, murhaavan älykäs.
Koston enkelimme, Olga Seminoff.
Innokas jakamaan oikeutta.
Entinen rakkaus, täynnä raivoa tohtoria kohtaan.
Ja vain palanen valokuvaa
muistona moisesta onnesta.
Mutta...
Eräs kolmas kuolema selittää kaksi muuta.
Alicia Draken murha,
jonka teki...
Hänen äitinsä.
Hänen murhaajansa.
Lapsensa surmannut äiti tappaa vielä kahdesti salatakseen syntinsä.
Kuinka uskallatte!
Kaiken kärsimäni jälkeen syytätte minua pikku tyttöni satuttamisesta!
Pikku tyttönne oli kasvanut.
Ette kestänyt hänen menettämistään jollekulle toiselle.
Tuhositte raivoissanne puutarhanne sateenkaarikukat.
Kukatko? Tämä menee liian pitkälle.
Istutitte uudet kasvit. Tällä kertaa yksiväriset sateenkaaren sijaan.
Sitä yhtä väriä, joka antaisi takaisin sen, mitä ilman ette voi elää.
Kaiken yötä kuulen ja näen olemattomia.
Alan uskoa aaveiden mahdottomaan läsnäoloon.
Kun itse asiassa minut oli huumattu
hallusinogeenisella myrkyllä.
Luulin, että kaappini olivat tyhjät.
Löysin hunajaasi liinavaatekaapista.
Rhododendron ponticumin kukkivissa lajikkeissa on myrkkyä.
Se on vahvinta medessä
ja vahvistuu entisestään, kun mehiläiset tekevät siitä hunajaa.
Kaikki tämä vaiva lusikallisesta luonnonkasvin hunajaa,
jota voi ostaa kuudella liiralla.
Ei se ole luonnonkasvi.
En tunnista sitä.
Turkissa sen nimi on "Deli bal". Siellä se kasvaa villinä.
Rowena Drake matkusti sinne yksin, vihaisena.
"Hulluhunaja." Yksi teelusikallinen sitä myrkkyä
aiheuttaa heikkoutta, kuumetta, hallusinaatioita.
Istutitte sen lähelle myrkkykukkaa, josta saisi myrkkyhunajaa.
En voinut tehdä niin. En tekisi.
Ei tyttärenne ollut riivattu.
Hänet oli myrkyttänyt
äiti, joka ei voinut päästää häntä pois.
Joka hellästi syötti lusikalla harkittuja annoksia
myrkkyhunajaa teen mukana.
Hän piti tytön tarpeeksi sairaana,
jotta tapaamiset katuvaisen rakkaan kanssa estyivät.
Tytär oli taas heikko ja avuton kuin lapsi.
Jälleen teidän.
Kunnes tapahtui virhe.
Rva Seminoff vahti Aliciaa, kun nukuitte.
Yö laskeutui, ja Olga pelästyi, kun Alicia viimein heräsi.
Varmaankin taas harhoissaan.
Mutta mikä neuvoksi?
Ja tietämättä totuutta
Olga Seminoff teki sen, mitä arveli teidänkin tekevän,
ja tarjosi Alicialle rauhoittavaa, hunajalla maustettua teetä.
Hyvin makeaa.
En minä tiennyt.
Alicia Drake ei juossut parvekkeelle tappamaan itseään.
Hän sai yliannoksen myrkkyänne.
Ja hänen sydämensä pysähtyi, kun hän nukkui.
Te palasitte levoltanne
ja huomasitte hänen kuolleen.
Ja sitten...
Teitte hirviömäisen valintanne.
Jätitte merkin lasten verikostosta.
Te viilsitte häntä, te heititte hänet kanavaan. Lavastitte itsemurhan.
Legendan ja aaveiden uhri.
Rakkauden sokaisema, kyvytön lääkäri
ei löytänyt mitään epäilyttävää selvittäessään kuolinsyytä.
Taikauskoon taipuvainen poliisi oli helppo tapaus.
Huolimaton taloudenhoitaja oli jättänyt myrkkypurkin kaappiin.
Olisitte selvinnyt lapsenne surmasta,
ellei rva Oliver olisi kiinnittänyt huomiotani erääseen seikkaan.
Minne kaikki rahat menivät?
Minulla ei ole varaa korjauksiin.
Vastauksia on yleensä vain yksi.
Kiristys.
TIEDÄN MYRKYSTÄ MAKSAKAA VAITIOLOSTA
Epäilen jonkun saaneen selville rikoksenne.
Joten te maksoitte hänet hiljaiseksi.
Maksoitte kerta toisensa jälkeen.
Mutta nyt, kun omaisuutenne on huvennut eikä talo mene kaupaksi,
teidän oli päästävä vapaaksi kiristäjästä.
Mutta kuka se saattoi olla?
Epäilitte tietenkin tri Ferrieriä.
Ehkä hän ei ollutkaan naiivi todistaja.
Ehkä hän lopulta tunnisti myrkytysoireet.
Ja sitten saitte kammottavalta rva Reynoldsilta kirjeen,
jossa hän väitti saaneensa viestejä menetetyltä tyttäreltänne.
Hän tiesi liikaa yksityiskohtia,
oli tietävinään rikoksenne ja halusi palveluksistaan kovan hinnan.
Hänen oli pakko olla kiristäjä.
Hänet oli pysäytettävä turvallisuuden vuoksi.
Sekä rva Reynolds että tri Ferrier oli pysäytettävä. Mutta miten?
Istunto kummitustalossa pyhäinpäivänä.
Täydellinen tilaisuus kätkeä epäiltyjen kiristäjien surma.
Piilossa taikauskon, legendan ja pelon takana.
Kello löi.
Ja niin löitte tekin.
Mutta kaikessa kiireessä erehdyitte naamion kantajasta.
Paljastamalla minut löydätte kohteenne.
Olin keskiyöllä rva Seminoffin kanssa.
Niin oli.
Olimme yhdessä. Näin mitä kello oli.
Näitte ajan kellosta musiikkihuoneessa,
jossa hän oli pyytänyt teitä odottamaan.
Huoneessa, joka oli itse asiassa äänieristetty.
Jonka hän oli sinetöinyt.
Ja missä hän oli aiemmin kääntänyt kelloa,
ettekä te edes voisi kuulla oikeaa keskiyön lyöntiä.
Kello näytti keskiyötä, kun...
Kun Joyce Reynolds oli jo kuollut.
Langettava todiste oli hylätty taikurin kosketuksella.
Entä Ferrier?
Hän ei ollut lähelläkään miestä.
Hän teki numeron lukitusta ovesta ja antoi minulle ainoan avaimen.
Mutta ette tappaisi tri Ferrieriä veitsellä.
Teidän murha-aseenne olisi puhelin.
Ulkoa tuleva linja oli tietenkin mykkä myrskyn vuoksi,
mutta sisälinja toimi.
Talon ulkopuolelta ei tulisi puheluja.
Vain sisältä.
Hän ruokasalissa.
Mies lukittuna musiikkihuoneeseen.
Tiedän, että olet kiristänyt minua.
Tunnustitte hänelle kaiken. Että murhasitte Joyce Reynoldsin.
Että lavastitte tyttärenne itsemurhan.
Se ei ole mahdollista.
Ja sitten lausuitte uhkauksenne.
Tehkää niin kuin käsken.
Uhkasitte tappaa hänen poikansa...
Ei! Päästäkää hänet. Antakaa hänen olla.
...hänen ainoan syynsä elää,
ellei hän toimisi käskynne mukaan.
Ja mitä käskitte hänen tehdä,
oli tarttua veitseen.
Hänkö tappoi isäni?
Ja rva Reynoldsin.
-Ja Alician. -Ei.
En ikinä satuttaisi häntä.
Se oli vahinko.
Hän oli minulle kaikki kaikessa.
-Myrkytit hänet. -Suojellakseni häntä.
-Hallitaksesi häntä! -Pitääkseni hänet turvassa teiltä.
En voinut päästää häntä lähtemään.
Hän oli minun.
Hän oli parasta elämässäni.
Ja jos on olemassa sielu, annoitte hänen sielulleen rauhan.
Merci.
Dottore.
Rva Draken kuolemaa pidetään itsemurhana.
Ellette halua antaa muunlaista lausuntoa.
Saanko saattaa teidät kotiin,
ennen kuin teette ilmoituksen petoksesta?
Päivänvalossa
kumpikaan ei vaikuta välttämättömältä.
Lopussa te siis suojelette minua, dottore.
Mennään, Leopold.
Anna minun sulkea ylänappi.
Ei tarvitse, Olga-neiti.
Varsin nokkelaa.
-En tarvitse takkia. -Sinulle tulee vilu.
Pärjään kyllä.
Vaikka on aurinkoista, ilma on silti kylmä.
-Nyt on parempi. -Ei tarvitse, Olga-neiti.
-Oikein komea. -Kiitos.
Madame.
Hän asuu minun ja hra Seminoffin kanssa. Ja Harryn.
Kasvatamme hänet omana poikanamme.
Se voi vaatia vähän enemmän aurinkoa.
Olet pikkuvanha poika,
jota saattaa nolottaa oma huomiontarpeensa.
Tiedän jotain sellaisesta.
Älä syytä itseäsi mistään tässä talossa tapahtuneesta.
Miksi hän syyttäisikään?
Kaikkihan on minun syytäni.
Et halunnut rahoja itsellesi.
Halusit auttaa isääsi.
Isä ei voinut työskennellä.
Käytin rahat vain laskujemme maksuun.
En tiennyt, mitä tehdä lopuilla.
Rowena Drake arveli kiristäjäksi valemeediota tai perhelääkäriä,
eikä se ollut kumpainenkaan.
Vain lääkärin poika näki totuuden.
Se kävi ilmi isän muistiinpanoista.
Hulluhunajamyrkytys.
Ihan kuin Mitridate hänen oopperassaan.
Myrkkykuningas.
Luin kaiken yhdestä hänen kirjastaan, joka oli kirjastossa.
Ja sitten kokeilin teoriaa.
Lähetit kiristyskirjeen.
Ja toisen.
Ehkä patjassasi oleville rahoille on käyttöä.
Osoituksena katumuksesta.
Pärjäsimme ennen rva Reynoldsia. Nyt meillä ei ole hätää.
Lupaan, että lähdemme Amerikkaan. Varmasti.
Lähtekää mukaamme, te kaksi.
Poliisilaitokselleko?
Me kotiin. Te Amerikkaan. Luullakseni Missouriin.
Laivamatka kahdelle. Voimme auttaa sen suhteen. Luulisin.
Kiitos.
Kiitos. Paljon kiitoksia.
Tehkää tilaa Leopoldille.
Ratkaisitte jutun.
Mutta teillä taisi olla apua.
Vai kuinka?
Kuulitte Alician.
Bonne chance, ystäväni.
Ei hätää.
Ne, jotka kuolevat tässä talossa, palaavat aina takaisin.
Näen heidät uudestaan.
Nähdään kohta, isä.
En pyydä anteeksi. Pilasit kirjani.
Ei eläviä eikä todisteita. Pakko kirjoittaa se uusiksi.
Kunhan minua ei mainita siinä.
En enää koskaan halua kuulla nimeäsi.
Se on nyt pelkkä talo. Kaikki on paljastettu.
Mutta näytät ihan uskovalta.
Kyllä. Näit jotakin.
Olin nauttinut jotain.
Alitajuinen mieleni yhdisti asioita ennen järkevää mieltäni.
Sinä näit.
Sinä tiedät.
Tiedän vain sen, ettemme pääse piiloon omilta aaveiltamme.
Ovatpa ne oikeita tai eivät,
meidän on solmittava rauha niiden kanssa.
Ja elettävä elämä.
Jollain tapaa.
Ja miten sinä elät elämäsi?
Monsieur Poirot?
Vanhempanne kuolivat peräjälkeen.
Sitten veljenne.
Luottolääkärinne on rakas perheystävä.
Veljenne oli naimaton, samoin te. Ei muita sukulaisia.
Perheenne ei ole kirottu.
Epäilen veljenne laatineen testamenttiinsa lisäyksen
ja määränneen lääkärinne edunsaajaksi,
jos kaikki perheestänne menehtyisivät.
Minkä jälkeen epäilen vahvasti hänen murhanneen heidät
väittäen kaikkien kuolinsyyn olleen luonnollinen.
Seuraavaksi on vaarassa teidän henkenne. Käykää istumaan.
Olkaa hyvä.
Korjatkaa, jos erehdyn, monsieur. Olihan lääkärinne perheystävä?
Leikitte lapsena yhdessä. Tämä on selvää.
Kuitenkin äiti oli teille läheisempi. Eikö niin? Aivan.
Käännös: Tarja Forss