Hele livet mitt har jeg bodd og arbeidet i byen.
Og det er faktisk et problem, for jeg liker ikke folkemengder.
Jeg har skrekk for små rom. Jeg føler meg så innesperret.
Det må finnes noe bedre, men kanskje jeg tenker for mye.
Alt henger nok sammen med at jeg hadde en engstelig barndom.
Mamma hadde aldri tid til meg.
Er man ett barn ut av fem millioner, får man ikke nok oppmerksomhet.
Og jeg har alltid vært livredd for å bli forlatt.
Pappa var en drone og stakk da jeg bare var en larve.
Og jobben min... Jeg orker nesten ikke å snakke om det.
Jeg skulle aldri ha vært arbeider. Jeg føler meg fysisk utilstrekkelig.
Jeg har aldri klart å løfte mer enn ti ganger kroppsvekten.
Og bare det å jobbe med jord er ikke akkurat en drømmekarriere.
Jeg begriper ikke begeistringen for denne forvokste superorganismen.
Jeg skal liksom gjøre alt for kolonien. Hva med meg og mine behov?
Det må finnes noe bedre enn dette, -
- ellers kryper jeg sammen i larvestilling og begynner å gråte!
Hele systemet får meg til å føle meg...betydningsløs.
- Bra! Dette er et gjennombrudd. - Er det?
- Ja, Z. Du er betydningsløs. - Er jeg?
1. etasje!
Arbeider.
Soldat.
Arbeider.
Vi prøver igjen.
Fast grep, ta i, rett i ryggen, konsentrasjon...!
MEGATUNNEL UNDER BYGGING
Jeg må være positiv, selv om jeg er totalt betydningsløs.
Jeg er betydningsløs, men positiv.
Beklager, Z. Jeg så deg ikke.
Takk, Azteca, det virker. Jeg er så betydningsløs at jeg er usynlig.
Nå har du skjønt det.
Det handler ikke om deg, men om oss. Om laget.
Det handler om dette!
- Et digert hull i jorda? - Har vi det bra, folkens?
- Ja. - Bra!
R-1734 til Z-7829 har rivningstjeneste.
- Skal bli! - Hurra... Skal bli!
Husk, Azteca, vær ett med kula. Det gjelder om å være ett med kula.
Kutt ut.
Jeg elsker arbeidet, og du...du tenker for mye.
Hjelp oss å bygge en større og bedre koloni, og gjør det med et smil.
Klart det. Det er jo gøy å være et bygningsredskap.
- Husk, arbeidere... - Nå kommer det.
Vær ett med kula!
La energien gjennomstrømme dere!
Bit det i deg. Du gjør det for kolonien.
Dette ender med en erstatningssak!
- Sa jeg at jeg blir kvalm av høyder? - Nei.
- Z... - Ja da, ja da. Jeg mistet kula.
Arbeidere! De er svake. Ingen disiplin, ingen oppofrelse.
Jeg vet det har vært et par glipper, general.
Men alle jobber det de kan, og...
Dere kan ikke for det. Det ligger i deres natur.
Men til tross for det, har dere å bli ferdig med tunnelen i tide!
Fra nå av må den som sakker akterut forklare seg for oberst Cutter.
Og tro meg, obersten er ikke like forstående som meg. Tred av!
Bare fire dager til, Cutter...
Så kan vi vinke farvel til deres inkompetanse for alltid.
- En ny start. Tenk deg det... - En sterk koloni, sir.
- En koloni vi kan være stolte av. - Målet er ikke nådd ennå.
Vi har nettopp fått vite at termittene mobiliserer mot oss.
Vi må sende tropper bak fiendens linjer og angripe dem.
Angripe termittene? Det er jo rene selvmord.
- Nettopp. Du har listen? - Ja, general.
Dette er styrkene som er lojale overfor dronningen.
Da sender vi dem. Synd, det er flere gode offiserer her.
Trenger vi ikke dronningens tillatelse for å erklære krig?
Det er neste stopp, Cutter.
Vi har levd i fred med dem i årevis. Hvorfor skulle de angripe oss?
De vil ha beiteområdene våre. Kanskje de tror at vi er blitt svakere?
La oss sende en ambassadør i stedet. Er soldater virkelig nødvendig?
Tro meg, hver maur i denne kolonien er uhyre dyrebar for meg.
Derfor må vi slå til nå og overraske dem.
Hvis termittene trenger inn her...
Ja, general. Jeg vet hva de kan gjøre mot oss.
Ja vel.
En klok beslutning. De har sikret koloniens fremtid.
Hei, general.
Prinsesse Bala... Så hyggelig. Du blir bare vakrere og vakrere.
Takk. Jeg håper ikke du bare kommer i embets medfør.
Naturligvis ikke.
Det ville jo være hyggelig å snakke sammen en gang før vi giftet oss.
Du har helt rett. Cutter, finn tid til meg og prinsesse Bala.
Du har faktisk tid nå. Vi er noen sekunder foran skjemaet.
Glimrende. Prinsesse...?
Vel, noen sekunder er ikke stort, men hvis vi utnytter dem, så...
Vel, har du hatt en fin dag? Har det skjedd noe interessant?
- Vi har erklært krig. - Erklært krig?
- Jøye meg, snakk om hard dag. - Unnskyld, sir, men tiden går.
Prinsesse...
Mor, hvorfor må jeg gifte meg med ham?
Vi har diskutert det, Bala.
Men vi har ingenting felles. Han er så kjedelig.
Jeg vet at generalen kan være litt brysk og overbærende, -
- men jeg vet at han er glad i deg.
Han har bare vanskelig for å vise det.
Han var svært ivrig etter å få gifte seg med deg.
- Hvorfor meg? - Fordi du skal overta etter meg.
- Det er din plass. - Hva om jeg ikke liker min plass?
Alle har sin plass, Bala. Både du, soldatene og arbeiderne.
Er det så ille å være prinsesse? Eller ville du heller grave i jorda?
Ikke vær så dramatisk, mor.
De har det i det minste litt moro.
- To bladlusøl. - Hvorfor ble jeg født som arbeider?
Dere soldater får reise rundt,
og kan treffe interessante insekter og drepe dem.
Ja. Men dere får være sammen med de deilige arbeiderjentene.
De er karrierejenter, Weaver. De er besatt av å grave.
Det fins nok ingen jente for meg.
Blås i det, hva med en for meg? Vil du ikke ha bladlusølen?
Takk, men jeg drikker ikke fra andre veseners anus.
Verst for deg.
Jeg slår meg løs. Det er snart kongelig inspeksjon.
Inspeksjon? Stå og bli beglodd av en gjeng med snobber?
- Hvorfor finner du deg i det? - Z, vi har kjent hverandre lenge...
- Du er født to sekunder etter meg. - Og du har bestandig bare klaget.
Slutt å syte. Vi maurer er sjefer. Vi er Jordas herskere!
Ikke snakk om jord, takk. Jeg har gravd i det i hele dag.
- Det må finnes et bedre sted. - Det gjør det. Jeg har vært der.
- Unnskyld, snakker du til meg? - Det fins et bedre sted. Insektopia.
Sier du det...? Mannen er gal.
Du må se det med dine egne øyne.
Der man være sin egen maur. Gatene er brolagt med mat!
Ingen ordrer, ingen kriger, ingen koloni.
- Jeg skulle aldri ha reist. - Fascinerende...
Vi var på rekognosering, og jeg ble borte fra laget mitt.
Bare det som manglet: en skrulling.
Og så så jeg det! Insektopia!
Gå mot monolitten, forbi fjellene og til Det røde og hvite land!
Du har visst fått nok. Kom her, før du kommer i knipe.
Gå mot monolitten! Hør på meg! Monolitten!
- Fyren har en skrue løs. - Insektopia...
- Bare det var så enkelt. - Du drømmer, Z.
Se etter Det røde og hvite land!
Dette er så...vulgært.
- Bare ti minutter, ikke sant? - Slapp av. Si at det var min idé.
- Det var din idé. - Ingen vil gjenkjenne oss.
Kom igjen, jenter. Nå skal det festes.
Klokken er 18.15. Tid for dans.
- Bli med å slå hæla i taket, Z. - Ellers takk, jeg lar hæla bli her.
Trekk tilbake, mine damer. Jeg vil by opp en arbeider.
For noen tapere. Hjernedøde roboter som lar seg undertrykke av systemet.
- Hei. Skal vi danse? - Gjerne!
Følg meg.
- Jeg har visst ikke sett deg før. - Jeg går ikke ut så ofte.
- Jeg jobber i palasset. - Jaså?
De kongelige lever livet, tenker jeg. Men de er jo litt...du vet, innavl.
- Hva i all verden gjør du? - Sant å si er det noe jeg finner på.
- Virkelig? - Ja, hvorfor må alle danse likt?
- Det er så monotont. - Det...er ikke noe gøy.
- Se deg for, arbeider. - I like måte, ellers får du trøbbel.
Alt i orden. Jeg lar det passere denne gangen.
- Er du sprø? Han er stor som singel! - Vil du ikke forsvare deg selv?
Tilbake på plass!
- Jeg...? - Hva om han ikke vil?
- Ja. Hva om jeg ikke liker plassen? - Han er visst en bråkmaker.
Hold fast, småen. Her er en hilsen til alle late arbeidere.
- Ikke så aggressiv, kamerat. - Det er jo bare en arbeider.
Prinsesse Bala! Vaktene kommer!
- Vi stikker. - Vent!
- Prinsesse? Er du prinsesse? - Jeg må gå.
- Når kan vi ses igjen? - La meg se...
- Aldri. Ha det. - Vent!
For en fantastisk dag høyt humør med ett slag
man skulle tro jeg var forelsket
jeg smiler og ler til hver maur som jeg ser
man skulle tro jeg var forelsket.
- Skal du ha en til, kamerat? - Nei takk. Jeg tror jeg går.
Ja. Det er alltid stille her kvelden før en kongelig inspeksjon.
Soldatene trenger vel litt søvn før de møter dronningen.
- Jeg har det! - En gang var jeg... Vi ses.
Weaver!
Jeg har det! Weaver!
Jeg har en idé. Vi bytter plass.
Jeg tar inspeksjonen i stedet for deg.
De kongelige vil være der. På den måten kan jeg få se henne.
- Se hvem? - Prinsesse Bala.
Er du sprø? Vil du at jeg skal bytte plass med deg?
Vet du hvor alvorlig det er å bare snakke om å utgi seg for en soldat?
Det er ulovlig å bare høre noen som snakker om det!
Du må hjelpe meg.
Får jeg ikke se henne igjen, er det ikke verdt å leve.
Vær så snill, Weaver. La oss bytte jobb, bare for én dag.
- Tenk på alt jeg har gjort for deg. - Jeg kan ikke komme på noe.
Ok, så tenk på alt jeg kommer til å gjøre for deg.
- Får jeg treffe arbeiderjenter? - Ja! De sluker nye gutter rått!
De vil elske et søtt lite insekt som deg.
Weaver, jeg må se henne igjen.
Z, tror du du har noen sjanse hos en prinsesse?
Hun husker deg nok ikke engang.
Jeg vet det høres sprøtt ut... men jeg er nødt til å forsøke.
Jøye meg.
"Prinsesse, er du også her? Skal vi fordufte?"
"Jeg? Jeg er en allsidig mann. Kall meg en renessanse-maur."
Rett retning høyre!
Nydelig, aldeles nydelig.
Presisjonen, orden...
Prinsesse Bala! Det er meg! Z fra baren!
Du må oppmuntre soldatene, Bala. Vink.
Hun ser meg! Unnskyld, men jeg har fått et bedre tilbud...
Kompani, holdt!
- Prinsesse...! Prinsesse Bala! - Stille! Tilbake i geledd!
- Er du ny, gutt? - Ja, men jeg slutter snart.
- Jeg er medlem på prøve. - På prøve... Den var god.
- Jeg heter Barbatus. - Z.
"Offer." For noen er det bare et ord.
- For andre er det en kodeks. - Jeg er ikke flink til ordleker...
En soldat bryr seg ikke om den enkelte maurs liv, men om kolonien.
Han vil leve for kolonien, kjempe for kolonien og dø for kolonien.
- Mannen er gal. - Enig.
Kl 0800 fikk vi melding om at termittene har mobilisert.
Vi er tvunget til å angripe.
Dere er dronningens beste menn. Jeg vet dere vil gjøre deres plikt.
- Jeg er stolt at dere går i strid - I strid...?
Tred av!
Dette er en feiltakelse... Jeg kom bare for å høre talen.
Ingen fare. Jeg skal nok passe på deg.
Når maurene marsjerer frem hurra, hurra
flykter termittene skremte hjem hurra, hurra...
Disse termittene er ikke farlige, vel?
Det blir bare barnemat, ikke sant?
Å nei. De er fem ganger så store som oss og spruter syre fra pannen.
Fortsett, småen!
Hva er jobben vår egentlig? Skal vi servere? Kontorarbeid...?
Vi har den beste jobben av alle. Vi angriper først.
Ikke la oss gjøre noe forhastet.
De høres ut til å være noen tøffinger.
- Hvordan skal vi slå dem? - Vi er i overtall.
Vi stormer dem og dreper dronningen deres.
Er ikke det litt ekstremt?
La oss heller prøve å påvirke den politiske beslutningsprosessen.
Jeg liker deg, gutt. Du har humoristisk sans.
Kom igjen, la oss gi termittene juling!
- Hvor er alle sammen? - Noe er galt.
Ikke vær redd, gutt.
Angrip!
Kom igjen!
- Barbatus, du reddet livet mitt! - Ikke noe å bli sentimental for.
Bak dere!
Gutter! Hjelp meg...!
Ja...!
Nydelig...!
Her kommer jeg!
Hei! Slapp av litt, tøffen.
Du får oss andre til å se treige ut. Hvor er det blitt av Z?
Han tar seg en fridag, så jeg tar hans plass.
Tar du mer plass, eksploderer du.
- Har du problemer? - Nei da...
Tenk at det er så gøy å grave. Man tar litt jord, flytter den...
Man tar mer, flytter den igjen... God trening for både armer og bryst.
- Ja, jeg skjønner. - Ja, fascinerende.
Beklager, sir. Jeg bare pratet litt med vennen min.
Og jeg har pratet med general Mandible.
Den som ikke oppfyller kvoten, får sparken.
Ta det litt med ro. Han er jo ny.
Kanskje det hjelper litt på den innstillingen din -
- hvis vi fjerner dagsrasjonen din.
Takk for tiden.
Hva går det av meg? Tenk at jeg svarte igjen.
- Jeg må være sinnssyk. - Jeg er fryktelig lei for det...
Men vi kan godt dele min rasjon...hvis du vil.
- Inviterer du meg ut på middag? - Å, nei...
Vel, hvis du ikke har andre planer...
Jeg skal sjekke kalenderen. Vet du hva...?
Jeg er glad Z tar seg en pause.
Gutt! Her borte!
- Barbatus! - Vær ærlig. Er jeg alvorlig såret?
Nei da, slett ikke. Tvert imot. Du har en fin farge i kinnene.
Nei. Jeg kan se det i øynene dine. Det er ute med meg.
Hjelp meg opp, Z.
- Jeg kan ikke merke beina mine. - Hold ut, kamerat. Du klarer deg.
Bare trekk pusten dypt. Jeg skal prøve å finne kroppen din.
Den må være her et sted.
Barbatus, hold ut.
Barbatus...?
Ikke gjør samme feil som meg. Ikke adlyd ordre hele livet.
Tenk selv.
Barbatus...
Vi er i rute. Seksjon A er ferdig.
- Seksjon D blir ryddet nå. - Vi må arbeide raskere, Cutter.
- Vi kan ikke sakke akterut. - Forstått.
- Hva med... - Unnskyld, sir.
- Jeg håper det er viktig. - Det er om termitt-slaget, sir.
Fienden ble utslettet, men det var en katastrofe for våre styrker også.
Det var da forferdelig.
Det er gode nyheter også. Én soldat er kommet tilbake i live.
- Hva sa du? - Dronningen vil treffe krigshelten.
Pokker... Bra. Pokker så bra. Jeg tar meg av det.
Gratulerer, soldat.
- Du var jammen en liten krigshelt. - Krigshelt?
Sir, jeg er ikke akkurat en helt...
- Bra. Jeg liker ikke helter. - Du misforstår...
Én - null. Vi vant!
Men jeg har ikke gjort noe. Det var grusomt. En massakre!
- En massakre i massakren! - Bra. Vink.
Du kunne ikke gjøre noe, Weaver. Du visste ikke at de skulle i krig.
Det føles forferdelig. Stakkars Z.
- Jeg skulle aldri ha latt ham dra. - Vent. Det der er ikke noen soldat.
- Det er Z! - Z? Småen greide det!
Kom her, soldat.
Ja, du er en maur etter mitt hjerte. En maur som ler døden opp i ansiktet.
Faktisk pleier jeg bare å fnise litt bak ryggen på døden.
General Mandible.
Hold dine kommentarer for deg selv. La meg stå for snakken.
Får jeg presentere Hennes Majestet Dronningen.
- En fornøyelse. - Og prinsesse Bala.
Velkommen hjem, soldat. Vi takker deg for ditt heltemot.
- Soldaten takker Dem ydmykt... - Det var da ingenting.
Bare litt alminnelig tapperhet og et enormt mot.
I strid har man ikke tid til å tenke. Man må angripe, angripe, angripe!
Som De ser, har han slagets gang friskt i hukommelsen.
Så hvis jeg får lov, vil jeg gjerne forhøre soldaten nå.
Ikke allerede på første treff, general. Første treff...
- Har jeg ikke sett deg et sted før? - Kanskje, kanskje ikke.
Og kanskje...
- Ja! Det er deg fra baren! - Hvilken bar?
Jeg danset med ham forleden kveld. Men da var han bare en arbeider.
- Hva gjorde du i en bar? - Det vil jeg også gjerne vite.
Dette handler ikke om meg. Se hva denne arbeideren har gjort!
Du må ta feil. Jeg er soldat.
Akkurat. Du var arbeider, men nå er du en krigshelt.
- Er han en arbeider? - Som danset med min forlovede?
Forlovede?
Dere misforstår. Jeg kan forklare...
- Det var hun som tok initiativet. - Arrester ham.
- Vent, kan vi ikke snakke om det? - Hva gjør du? Slipp min datter.
- Han tar henne som gissel! - Nei, jeg gjør ikke det...
Jeg mener...jo, det gjør jeg! Et skritt til, og det er ute med henne.
- Slipp meg! - Ikke tving meg til å skade henne.
Søppelsjakt.
Hva driver du med, ditt kryp? Er du tett i nøtta?
Der er de!
Bra. Nå kommer de og redder meg...
- Og dreper deg. - Dreper?
Hold opp! Hva gjør du? Hva med alt vi har sammen?
Hva venter dere på? Hallo!
Hva er det?
- Så vakkert... - Kom dere vekk!
Ingen fare. Jeg er uskadd.
Du er uskadd? Blås i deg. Jeg holdt på å dø!
Slapp av. Det er ikke noe å bli sur for.
Jeg er ikke sur. Du hører ikke etter...
Hvor er jeg?
Hei du, klatre opp i treet der og finn ut hvor jeg er.
Det gjelder om å ikke få panikk. Får vi panikk, er vi fortapte.
Men det er vi nok allikevel.
Jeg er kidnappet av landsbyidioten.
Hvem er idiot? Idioten eller idioten som blir kidnappet av en idiot?
Snakket du termittene i hjel, eller? Og du utga deg for å være soldat!
Hvorfor følger du etter meg? Skjønner du ikke at du er sjanseløs?
Det var du som kom til arbeiderbaren på utkikk etter eventyr. Og fant det.
I en stilig, nede på jorda og sensuell arbeider.
Spar meg. Jeg var ute å se på slummen.
Jeg valgte deg fordi du var det ynkeligste krypet i baren.
Jeg ville la deg være med i mine mest erotiske fantasier, -
- men nå kan du bare glemme det. Du foretrekker vel gamle Blodtørst.
En romantisk kveld for ham vil si å besøke en offentlig henrettelse.
Du har jammen valgt riktig mann.
Bare så du vet det, så er generalen og jeg dypt, dypt...forlovet.
Kom ned på flekken! Vi marsjerer rett hjem til kolonien.
Monolitten!
Absolutt. Takk for tilbudet.
Men du får gå alene, for jeg skal til Insektopia.
Ærlig talt. Insektopia? Du er galere enn jeg trodde.
Faktisk har jeg det fra en meget troverdig kilde.
Eller rettere, en kanon full kilde...
Men poenget er at jeg er sikker på at det fins.
Stopp! Jeg beordrer deg til å stoppe, arbeider!
Jeg har faktisk et navn. Jeg heter Z.
- Og du kan ikke gi meg ordrer her. - Nei vel. Samme for meg.
Arbeider, hvor er du?
Z! Vent på meg!
Ikke flere unnskyldninger, general. Jeg vil ha min datter.
- Jeg begynner å tvile på dine evner. - Vi vil gjøre alt for å finne henne.
Prinsesse Bala er avgjørende for alle våre fremtidsplaner.
Han dreper hundre termitter, får noen medaljer og prinsessen på kjøpet.
- Han sa: "Dra til Blokksberg!" - Sa han det til general Mandible?
Hei, kompis...
Har du hørt om krigshelten Z? Han stakk av med prinsessen, -
- og da vaktene kom, bare så han på dem, og så gikk de opp i flammer.
Snakker du om Z?
Fyren er en venn av meg. Du har nok hørt feil...
- Kjenner du Z? - Ja, han er en arbeider.
Arbeider? Umulig. En arbeider kan jo bare arbeide.
Ja, vi har jo ikke akkurat noe valg.
Jo, det har vi!
Bare se på Z. Han valgte noe annet.
Han er ikke alene. Jeg var soldat, men jeg byttet plass med ham.
- Behøver jeg ikke være her? - Har vi et valg?
- Vi trenger ikke grave lenger... - Vi kontrollerer produksjonsmidlene.
- Graver ikke Z, graver ikke jeg. - Tror dere dette er en syklubb?
- Tilbake til arbeidet. - Hvorfor det?
- Z leder revolusjonen! - Jeg melder tilbake.
Tenk deg om, Z. To maur.
Hvem har hørt om to maur? To millioner, ja...men to?
Jeg er sulten, tørst, -
- og hele denne ørkenen er ikke noe for meg.
- Jeg synes du skal følge meg hjem. - Følg deg hjem selv.
Unnskyld meg, men du kidnappet meg.
Du har et ansvar. Du kan ikke etterlate meg her ute i ødemarken.
- Det er bedre enn kolonien. - Det mener du ikke.
Dette er mye bedre enn å grave.
Det ville du vite hvis du noensinne hadde arbeidet.
Hva vet du om å arbeide?
Du skal ikke føde unger hvert tiende sekund resten av livet.
Vann!
- Du tenker bare på deg selv. - Ja, ingen andre gjør det.
Jeg trenger ikke andre...
Hjelp, Bala!
Hold ut, jeg skal få deg ut.
- Takk. - Ingen årsak.
Nå kan vi kanskje glemme denne fantasien og dra hjem til...
- Hva gjør du, Z? - Vi må krysse sjøen.
Har jeg gått glipp av noe? Kom vi ikke nettopp ut av vannet?
Hva har du å miste, Bala?
Vil du virkelig være fru Riv Ruskende Gal?
- Det fins et bedre sted. - Vær så snill, Z...
Bare gi meg én sjanse. Hvis vi ikke finner Insektopia snart,
- lover jeg å følge deg tilbake til kolonien.
- Jeg håper du vet hva du gjør. - Samme her.
ÉN HVIL TO ØKTER
Kom igjen, folkens.
- Dere vil ikke oppfylle kvoten. - Ryk og reis, din lakei!
Vi vil ha Z! Vi vil ha Z!
Jeg kom så fort jeg hørte det. Jeg har snakket med speiderne.
- Hva sier rapporten? - Denne Z er en sleiping.
- Balas spor stoppet ved sjøen. - Sjøen?
- Hva gjør den soldaten der? - Han holder en arbeider i hånden.
Jeg liker ikke denne utviklingen. Du må skaffe meg resultater.
- Kan jeg stole på deg? - Ja.
Bra. La oss få en slutt på dette.
Jeg har hørt mye om denne Z.
Jeg har til og med hatt gleden av å treffe ham en gang.
Men hvor er han nå? Kan noen peke ham ut?
Hvorfor er ikke denne Z her hvis han bryr seg så mye om oss?
Det skal jeg fortelle dere. Fordi Z gir blaffen i oss!
Derfor kidnappet han prinsessen. Derfor stakk han av.
Z er ingen helt. Vi er heltene.
Vi sikrer vår kolonis fremtid.
Og når dette fantastiske byggverket står ferdig, vil vi høste fruktene.
Mer mat og mindre arbeid for alle!
Og som ytterligere belønning for deres heltemot, -
- vil hver og en dere få en fridag, -
- så dere kan være æresgjester ved Megatunnelens åpningsseremoni!
Mandible! Mandible!
Før den soldaten til meg.
Herregud...Z, kom!
Det er Insektopia!
Du hadde rett. Det fins!
- Ja da, ja da... Du er et geni. - Nå er det mat å få.
- Hva er i veien? - Det er et slags kraftfelt.
Unnskyld meg... Hvordan kommer man inn?
- Dette er en privat sammenkomst. - Hvem er dine venner, kjære?
- Krypende insekt. - Stakkars små...
God morgen!
Ærlig talt, elskling. Hilser du på hvert insekt som kryper frem?
Unnskyld meg. Dere kjenner meg nok ikke igjen.
Jeg har reist langt og er litt tjafset. Jeg er prinsesse Bala.
Enda verre. Europeisk pøbel.
De er fattige, skitne og de lukter vondt. Vi må hjelpe dem.
Vent her, så skal vi finne noe til dere.
Å nei, ikke enda et korstog.
Vi har en sosial forpliktelse overfor de mindre heldig stilte.
Jeg vet at du ler av mine hobbyer, men dette er viktig for meg!
Du har et stort hjerte. Det er derfor du er min lille kosebasse.
Min store, sterke feromonfabrikk.
Hjelpe meg... Jeg har mistet matlysten.
Jeg hadde forestilt meg at Insektopia var...
..tja, annerledes.
Å, Muffy! Nei!
Se opp!
Z, hjelp meg!
Ikke slipp meg, Z.
Få meg vekk herfra!
Bala!
Dette er ikke bra.
Hei.
Z...? Dette er visst slutten.
Og jeg som hadde begynt å like deg.
Hvem i helvete er det?
- Det holder. - Jeg sier ikke et ord.
Soldat, prinsessen er altavgjørende for koloniens fremtid.
- Hun skal ta sin plass som dronning. - Vi har en dronning alt.
Og hvorfor skulle jeg skade din venn Z? Han betyr ikke noe.
Soldat, vi vet alle at én enkelt maur ikke betyr noe.
Verken du...eller Cutter...
- ..eller henne. - Azteca!
- Ikke fortell ham noe, Weaver! - Hvor er Z?
- Jeg vet ikke! - Det var synd.
Vent! Insektopia.
Jeg vet det høres sprøtt ut, men det var dit han skulle.
Tror du dette er en lek? Insektopia fins ikke.
- Faktisk så gjør det det. - Sir?
Jeg gir deg koordinatene. Hent prinsessen.
- Og når det gjelder Z...drep ham. - Du sa at han ikke betydde noe!
Det er til koloniens beste. Du traff den riktige beslutningen.
Mine herrer, nå ser dere hvor farlig individualisme kan være.
Det gjør oss sårbare.
Kom igjen.
Før ham tilbake til Megatunnelen. Sett ham i første rekke.
Tred av.
Hva tenkte jeg på? Jeg fikk deg nesten drept!
Det er ikke din skyld, Z...
Jeg har fått nok. Jeg følger deg tilbake til kolonien.
- Insektopia... Jeg må ha vært sprø. - Z...
Men jeg kan innrømme at jeg tar feil, og denne gangen kan jeg trygt si...
..at jeg hadde rett.
Har du noensinne sett noe så vakkert?
- Det er Insek... - Hysj, ikke si det. Kom!
Greit, alle lag på plass.
Gjør klar til å forsegle dørene her og her.
Sørg for at gravelagene holder tidsskjemaet til åpningsseremonien.
Det eneste vi mangler nå er prinsessen.
- Dette smaker dritt. - Gjør det? Få prøve.
Ja, det er dritt. Ikke dårlig.
- Noen må legge ved på bålet. - Jeg gjorde det sist.
Det er ikke min jobb.
Hva med han nye? Han har ikke bidratt med noe.
Han bare døde i armene mine...
Jeg tror ikke han noensinne hadde valgt noe selv.
Jeg visste ikke at det var slik.
Oppe i palasset...lot vi generalen treffe alle beslutningene.
Jeg vil spørre deg om noe... Hvorfor kom du til baren den kvelden?
- Jeg var vel på jakt etter trøbbel. - Trøbbel er mitt mellomnavn.
Egentlig er det Marion, men ikke si det til noen.
- Du er ganske rar. Vet du det? - Jeg vil ikke akkurat si rar, men...
Jeg liker det. Du er ikke som noen andre.
Når du sier det, så er jeg kanskje litt rar.
Litt bisarr, har noen sagt, men ment som en kompliment.
Hei, fersking! Vi trenger mer ved.
Jeg kommer straks tilbake. Hva du enn tenkte på, så fortsett med det.
Nå vet jeg hvorfor dere blir kalt skadedyr.
Tenk om vi var bitte små og en del av et enormt univers, -
- så stort at vi ikke engang vet at det eksisterer.
Det var dypt.
Herlig med litt manuelt arbeid på mitt livs mest romantiske kveld.
Hei. Jeg var i nabolaget og tenkte jeg ville stikke innom.
Meget bohem-aktig.
Aloha, kompis. Velkommen til Insek...topia.
Beklager forstyrrelsen.
Men vår prinsesse er forsvunnet, og vi er helt syke av bekymring.
Hun er cirka så stor, pen å se på ... Har noen sett henne?
Der er hun!
Ingen fare, prinsesse. Du er snart hjemme igjen.
Jeg vil ikke hjem, Cutter.
Jeg har mine ordrer, prinsesse.
Ordrer? Kan du ikke tenke selv for en gang skyld?
Meget imponerende. Hvor er Z?
- Z? Han er... - Død!
Z er død. Du trenger ikke tenke på ham.
Er han død? Vel, han var en maur med ideer.
Synd for ham. Prinsesse, din koloni trenger deg.
- Slipp meg, Cutter...! - Bala!
Stopp, din... Å nei!
Hva skal jeg gjøre? La oss se logisk på det...
Bala og jeg... Hun er prinsesse og jeg jordflyttingsingeniør, så...
På den andre siden... Jeg må gå etter henne.
Jeg kan gi deg skyss!
Det skulle da bare mangle. Og dessuten...
..sukkerklumpen min ville ha ønsket det slik.
Hva med en kopp kaffe først...
Kom igjen, gamle ørn. Hopp om bord.
Se opp!
- Prinsesse... Det var godt du kom. - Slipp meg!
General, hva foregår her? Jeg vil ha en forklaring!
Jeg skal forklare alt etterpå. Er sørøst-inngangen sikret?
Ikke etterpå. Nå!
Jeg liker ikke måten du leder denne kolonien på, -
- og jeg liker ikke deg. Bryllupet er avlyst.
- Ting vil forandre seg her. - Du har rett, prinsesse. Det vil de.
Sett henne godt til rette. Hun skal bli her en stund.
Hva driver du med? Mor vil halshugge deg!
Det tviler jeg på. Du har bein i nesa, Bala.
Det trenger vi i den nye kolonien. Vi vil skylle bort alt avfallet -
- og begynne på nytt, med deg som min dronning.
Du er sinnssyk.
Historien vil nok se annerledes på det.
Innta plassene deres, mine herrer! En dag vil du takke meg.
Opp! Opp!
Der er den!
Sånn. Gå og hent kvinnen du elsker, Z.
Ha det bra, Chip. Og takk.
- Hei der! Hvor skal du? - Jeg? Jeg skal bare...
Du får ikke være her. Alle arbeidere skal delta i tunnelåpningsseremonien.
Naturligvis... Tunnelåpningen. Jeg får vel komme meg av gårde...
- Jeg skal til åpningsseremonien... - Fortsett.
Jeg skal til åpningsseremonien...
- Unnskyld. Åpningsseremonien... - Hei, arbeider!
De trenger meg ved åpningen. Jeg er en nøkkelperson.
- Hvor skal du? - Åpningsseremonien.
Slipp meg ut!
Denne dagen blir bare bedre og bedre.
Hører dere meg? Jeg er prinsesse, for pokker!
Du har ikke fått bedre manérer, ser jeg.
Det er deg! Du kom for å hente meg!
Selvsagt. Jeg har sterke følelser for deg.
Du er jo vakker og... Litt krigersk av og til, men...
Du snakker for mye.
Jeg tror jeg vil bli den sterke, tause typen.
Kom, byen er forlatt. Vi må vekk.
Vi kan ikke dra, Z.
Mandible er sinnssyk. Han snakker om å skylle vekk avfall -
- og endre historiens gang... Og jeg tror han vil drepe mor.
- Ikke bare moren din. Alle! - Hva er det som skjer?
Vi er trygge her i byen, men de vil sperre alle inne megatunnelen.
Og her er sjøen... Du har rett. Vi kan ikke dra nå.
Kom, vi må ned dit.
I dag virkeliggjør vi en drøm.
Drømmen om en stolt koloni, en ren koloni, en gjenfødt koloni.
Om et øyeblikk vil denne tunnelen åpne seg.
Fortiden vil bli skylt bort og en ny æra vil gry.
Imponerende tale, general. Bare min datter også kunne høre den.
Jeg vet De er bekymret for Bala. Men vi er på sporet av henne, og...
Jeg vil ikke snakke om det! Bare finn henne.
Stol på det, Deres Høyhet. Farvel.
Steng dørene. Hørte du, Cutter?
Jeg har tenkt, sir... Må vi virkelig gjøre det?
Se hva arbeiderne har utrettet. De er tøffe. Er det ingen annen utvei?
Du er en dyktig, disiplinert og modig offiser, Cutter.
Men du har en urovekkende svakhet for arbeiderne. Er du med meg?
- Ja, sir. Unnskyld. - Greit. Steng dem.
Jeg fylles av stolthet når jeg skuer ut over denne storslåtte tunnelen...
Hopp!
Det er en stor trøst å vite at dere, arbeiderne...
Mor! Vent!
Alle arbeiderne i kolonien er her. Han der skylder meg penger.
Denne bragden bærer vitne om vår styrke...
Gå og advar moren din. Jeg må stoppe graverne.
- Vi har ikke tid. - Overlat pessimismen til meg.
Unnskyld meg...
- Og når graverne bryter igjennom... - Mor, stopp!
- Bala! Er du uskadd? - Ja da.
- Hva er skjedd? - Vi er i stor fare, mor.
- Heng i, folkens! - Vent! Slutt å grave!
Z? Er det deg? Z, du er tilbake!
- Weaver... - Z! Hva er i veien?
- Stopp, alle sammen! Slutt å grave! - Hvem har bestemt det?
Hvis dere bryter igjennom, vil vi alle...
- ..drukne. Tunnelen oversvømmes. - Vi må få alle ut herfra.
Jeg har mine ordrer, og de sier "grav".
Hva om noen ga deg ordre til å hoppe ut fra en bro...? Glem det.
Bare tenk selv!
Gi meg den! Jeg har fått nok.
- Tilbake til arbeidet! - Hva er den lyden?
- La oss komme oss vekk! - Løp!
Hør på meg, alle sammen. Vi er blitt bedratt.
- Nå går vi rolig mot utgangen... - Tunnelen oversvømmes!
Nei, ikke få panikk!
Løp for livet!
- Utgangene er sperret! - Vi er fortapte!
- Hva skal vi gjøre? - Vi kan ikke gjøre noe.
Jo, det kan vi. Løft meg opp, Weaver.
- Hør på meg, alle sammen! - Hvem pokker er du?
Han er Z!
Vi må hjelpe hverandre å komme ut før vi alle drukner.
Vi lager en stige. Kan vi bygge dette, kan vi bygge alt.
Sett i gang!
Kom nærmere. Begynn å klatre.
Unnskyld, Deres Majestet.
Z, jeg må hjelpe mor.
Ingen fare. Jeg vet nesten nøyaktig hva jeg gjør.
Vi ses på toppen.
Mine herrer, det kommer et tidspunkt i en perfekt kolonis utvikling -
- hvor vil de sterke heve seg over de svake. Det tidspunktet er nå.
I dette øyeblikk blir koloniens svake elementer skylt bort under oss.
- Det går ikke! Vi må ha flere maur! - Kom dere opp dit.
- Du kan ikke holde den alene. - Kom igjen!
Hold ut, kamerat.
- Har den! - Skynd deg!
Prinsessen er i sikkerhet, og fremtiden står for døren.
Vi kan alle være stolte. Det er tid for en ny begynnelse.
- Hva i helvete er det? - Det er visst de svake elementene.
- Gi meg en hånd! - Du?
Slipp! Du forstår ikke! Det er til koloniens beste!
Hva mener du? Vi er kolonien.
- Cutter...hva gjør du? - Noe jeg skulle ha gjort forlengst.
Dette er til koloniens beste.
Ditt utakknemlige kryp! Jeg er kolonien!
Se opp!
Kom igjen, karer! Få opp de maurene!
Gudskjelov, vi klarte det.
Vent her.
- Takk. - Weaver...
Hvor er Z?
- Å nei! - Gå tilbake! Gi ham luft!
Z...!
Vær så snill å våkne.
Weaver, du skylder meg fortsatt en middag.
Søta...
- Vi klarte det, Z! - Bravo!
- Du klarte det. - Vi klarte det.
Gutter, vær så snill. Dette er flaut!
På den andre siden kunne jeg nok venne meg til det.
Slik gikk det til at gutten fikk jenta og forandret den sosiale orden.
Hva mer kan jeg si? Kolonien er enda finere enn før, -
- for nå har den svømmebasseng.
Bala og jeg tenker på å stifte familie.
Bare noen få millioner barn til å begynne med.
Jeg har fått en ny psykolog også. Han er alle tiders.
Han hjelper meg å finne min indre mark.
Endelig har jeg funnet min plass, og den er samme sted som før.
Forskjellen er at nå har jeg valgt den selv.