Jag har bott och arbetat i storstan i hela mitt liv.
Det är en smula besvärligt, för jag gillar inte att trängas.
Jag är rädd för trånga utrymmen. Jag känner mig jämt instängd.
Det finns nog nåt bättre, tänker jag. Men jag kanske tänker för mycket.
Allt beror nog på min bekymmersamma barndom.
Min mor hade aldrig tid med mig.
När man är mellanbarn i en familj på fem miljoner blir man försummad.
Och jag har plågats av att ha blivit övergiven.
Min far var en drönare. Han flög sin kos när jag bara var en larv.
Och mitt jobb... Börjar jag prata om det eländet, kan jag inte sluta.
Jag passar inte som arbetare. Jag känner inte att jag räcker till.
Jag har aldrig kunnat lyfta mer än tio gånger min kroppsvikt.
Och att skyffla jord är inget som jag ser som ett givande yrke.
Det är hela superorganismgrejen som jag bara inte fattar,
hur jag än försöker.
Jag förväntas göra allt för stacken. Hur går det då med mina behov?
Jag måste tro att det finns nåt bättre.
Annars skulle jag krypa ihop och gråta som en larv.
Hela systemet får mig att känna mig... obetydlig.
Utmärkt! Du har gjort ett ordentligt framsteg.
- Har jag? - Ja.
- Du är obetydlig. - Är jag?
Bottenvåningen.
LÅT OSS JOBBA!
BESEGRA SYSSLOLÖSHETEN!
Arbetare.
Soldat.
Arbetare.
Vi försöker igen. Stadigt grepp, svinga kraftfullt,
rak rygg, målmedvetet, hela vägen...
MEGATUNNEL UNDER KONSTRUKTION
Jag måste ha en positiv inställning fast jag är fullständigt obetydlig.
Jag är obetydlig, men kavat.
- Förlåt, Z. Jag såg dig inte. - Fint, Azteca. Det funkar redan.
Jag är så intetsägande att jag är osynlig.
Nu börjar du fatta. När allt kommer till kritan
handlar det inte om dig, utan om oss allihop.
- Det handlar om... det här. - Ett jättestort hål i marken?
- Okej, allesammans! Mår vi bra? - Ja...
Toppen! R-1734 till Z-7829. Ni ska bilda rivningsklotet.
- Det ska bli! - Härligt... Det ska bli.
Kom ihåg att "vara" klotet. Det är det viktigaste.
- Man måste vara ett med klotet. - Lägg av nu.
Jag älskar mitt jobb, men du... tänker för mycket.
Hjälp oss bygga en bättre koloni och försök vara glad åt det.
Vem kan vara ledsen över att vara ett byggredskap?
Kom ihåg, arbetare: Var klotet.
Låt energin flöda genom er.
Bit ihop. Det är för allas bästa.
Här är det risk för arbetsskada...
Sa jag att jag lätt blir höjdsjuk?
- Z... - Jag förstår. Jag släppte taget.
Arbetare... De är svaga. De saknar disciplin och pliktkänsla.
Vi har haft en del avbrott, general.
Men alla jobbar för fullt, och...
Ni rår inte för det.
Men trots era brister ska tunneln bli klar på utsatt tid,
kosta vad det kosta vill.
Alla som maskar får stå till svars för överste Cutter.
Och jag kan försäkra er att han inte är lika förstående som jag!
Fyra dar till, Cutter...
...och vi får för alltid slippa deras inkompetens.
Börja om på nytt. Tänk er det.
En stark koloni som vi kan vara stolta över.
Ja, men vi är inte där än.
Vi har just fått veta att en termitarmé hotar oss.
Vi måste skicka ut soldater som anfaller dem.
Anfalla termiter? Det är självmord.
Just det. Har ni listan jag bad om?
Ja, general. Det här är förbanden som är lojala mot drottningen.
Då ska vi skicka ut dem. Det är synd. Här finns en del skickliga officerare.
- Ska inte drottningen ge klartecken? - Det är dit vi ska nu.
Vi har länge levt i fred. Varför skulle de anfalla?
De behöver nya jaktmarker.
De tror kanske att vi har blivit svaga.
Varför sluter vi inte ett nytt fördrag?
Vi behöver väl inte skicka ut soldater?
Tro mig, varenda myra i kolonin är mig ofantligt kär.
Därför måste vi slå till oväntat.
Om deras stödtrupper tar sig in...
Ja, general.
Jag vet vad de kan göra. Låt gå, då...
Ni har fattat ett klokt beslut och tryggat kolonins framtid.
Hejsan, general...
Prinsessan Bala, så trevligt. Du är vackrare varje gång jag ser dig.
Tack. Du är väl inte enbart här i tjänsten?
Självklart... inte.
Det vore trevligt
om vi hann tala med varann nån gång innan vi gifter oss.
Du har så rätt. Sätt av lite tid för mig och prinsessan Bala.
Vi har en lucka i schemat nu.
- Vi ligger några sekunder före. - Utmärkt. Prinsessan...
Ja, några sekunder är inte mycket,
men om vi utnyttjar tiden väl...
Har det hänt nåt intressant i dag?
- Vi har förklarat krig. - Förklarat krig? Snacka om jobbigt...
Förlåt att jag stör, men tiden går obevekligt sin gång.
Mamma, kan du påminna mig om varför jag gifter mig med honom?
Måste vi bråka om det igen?
Vi är så olika. Han är dötrist.
Jag vet att generalen kan vara lite barsk och grötmyndig ibland.
Han håller av dig, men har svårt för att visa det.
Du skulle ha sett hur enträget han bad om din hand.
- Men varför just jag? - Det är du som ska ta min plats.
- Tänk om jag inte gillar min plats? - Alla har sin plats.
Du, soldaterna, arbetarna... Det är väl inte så illa att vara prinsessa?
- Vill du forsla jord dagen i ända? - Var inte så teatralisk.
De verkar ändå ha kul ibland.
- Två bladlusbärs. - Varför föddes jag till arbetare?
Ni soldater får äran.
Ni kommer er ut i världen, får döda intressanta insekter.
Ja, men du får träffa alla snygga arbetarflickor dagarna i ända.
Det är tjejer i karriären, Weaver. De har grävning på hjärnan.
- Jag träffar nog aldrig den rätta. - Jag pratade om den rätta för mig.
Vill du inte ha bladlusbärsen?
Jag dricker inte gärna från en annan varelses anus.
Som du vill...
Jag tänker släppa loss. Vi ska paradera för hovet.
Du står där som ett fån medan högdjuren ler nedlåtande.
Hur kan du tåla det?
- Jag har känt dig länge, eller hur? - Du föddes två sekunder efter mig.
Du har klagat ända sen vi var små. Vad gnäller du nu om?
Vi myror är faktiskt jordens herrar.
Snacka inte med mig om jord.
Jag har fraktat jord hela dan.
- Det måste finnas nåt bättre ställe. - Det gör det. Jag har varit där.
Förlåt, pratade du med mig?
Det finns nåt bättre. Insektopia.
Jaså? Galning vid klockan tre...
Man kan inte förstå det förrän man beger sig dit och får se det.
Man rår över sig själv där. Gatorna är fulla med mat.
Ingen säger åt en vad man ska göra.
Inga krig. Ingen koloni.
- Jag borde ha stannat kvar. - Fascinerande...
Vi rekade. Jag tappade bort förbandet.
Lite posttraumatisk stress skadar inte...
Då såg jag det... Insektopia.
Man går mot monoliten.
Över dalarna till det rödvita landet.
Kom med här, innan det blir bråk.
Gå mot monoliten! Hör du?
Killen har en skruv lös.
Insektopia... Det vore väl härligt om det var så enkelt?
- Fortsätt drömma. - Leta efter det rödvita landet!
Så råbarkat det är här!
- Det är förbjudet område för oss. - Säg att det var min idé att gå hit.
- Det är ju din idé... - Ingen kommer att känna igen oss.
Kom, tjejer. Vad säger ni? Nu släpper vi loss.
Klockan är kvart över sex. Dags att dansa.
- Dags att svänga en känga. - Nej, jag ska låta kängan vila...
Håll er undan, mina damer. Jag tänker bjuda upp en arbetare.
Såna nollor. Själlösa zombier som kapitulerar för förtrycket.
Hej. Vill du dansa?
Alla gånger.
Häng med...
- Varför har vi inte setts här förut? - Jag går inte ut så ofta.
- Jag jobbar på palatset. - De kungliga lever bergis loppan.
De är ju lite sådär... på grund av inavel.
- Vad i all världen sysslar du med? - Faktiskt så hittar jag liksom på.
- Gör du? - Varför måste alla dansa likadant?
- Det är monotont. - Inte kul alls.
Hallå där! Se dig för, arbetare!
Gör det själv, annars slutar det illa!
Jag låter honom slippa undan.
- Han är ju jättestor. - Ska du inte försvara dig?
- Gå tillbaka till din plats. - Jag?
- Tänk om han inte vill det? - Tänk om jag inte gillar min plats?
- Vad snackar han om? - En bråkmakare.
Den här är riktad till alla lata arbetare.
- Var inte så aggressiv. - Det är ju bara en arbetare.
Prinsessan Bala! Vakterna kommer!
- Vi sticker härifrån. - Vänta!
- Är du prinsessa? - Jag måste ge mig av.
- När ses vi igen? - Låt mig få fundera...
- Aldrig... Hej då. - Nej, vänta!
- Vill du ha en till? - Nej tack. Jag ska nog gå.
Det är alltid dött här kvällen innan paraderna inför hovet.
Soldaterna måste sova innan de träffar drottningen.
- Där har vi det! - En gång i tiden var jag... Vi ses.
Weaver! Jag har räknat ut det.
Jag har en jättebra idé. Låt mig paradera istället för dig.
- Vad är klockan? - Kungafamiljen kommer att vara där.
Det är det enda sättet för mig att få träffa prinsessan Bala.
Är du inte klok? Ska jag byta plats med dig?
Vet du hur det går om man pratar om att uppträda som soldat?
Man kan råka illa ut bara man hör nån prata om sånt.
Om jag inte får träffa henne igen, är mitt liv inte värt att leva.
Snälla Weaver, byt jobb med mig.
Bara för en dag.
- Tänk på allt jag har gjort för dig. - Jag kan inte komma på nåt.
Tänk på allt jag ska göra för dig.
Får jag träffa arbetartjejer?
De springer alltid efter de nya killarna. Det är som en sport.
Och de kommer absolut att springa efter en snygging som du.
Jag måste få träffa henne igen.
Har du nån chans hos en prinsessa? Hon kommer nog inte ens ihåg dig.
Jag vet att det låter knäppt, men jag måste försöka.
Prinsessan! Tänk att vi skulle ses här. Ska vi smita iväg nånstans?
Jag har många roller. Man kan säga att jag är en renässansmyra.
Till höger se!
En sån skön syn...
En sån precision, en sån ordning.
Prinsessan Bala! Det är jag! Minns du Z, från baren?
Du måste uppmuntra soldaterna. Vinka.
Hon ser mig! Ursäkta, men jag fick just ett bättre erbjudande.
Kompani, halt!
Prinsessan Bala!
Tyst i ledet!
- Är du ny, grabben? - Ja...
Men jag slutar snart. Jag är medlem på prov.
- Den var bra. Jag heter Barbatus. - Höger om!
Uppoffring... För vissa är det bara ett ord.
- För andra är det en ledstjärna. - Jag är dålig på ordlekar.
En soldat vet att en enskild myras liv är oviktigt visavi kolonin.
Han är villig att leva, att kämpa, att dö för kolonin.
- Karln är galen. - Jag håller med...
I morse fick vi veta att termiterna har mobiliserat.
Vi måste anfalla i förebyggande syfte.
Ni är drottningens bästa soldater. Jag vet att ni gör er plikt.
Jag är stolt över att få sända er ut i strid.
- Höger och vänster om marsch! - Framåt marsch!
Det har skett ett förfärligt misstag. Jag kom bara hit för att höra talet.
Jag tar hand om dig.
- Räkna takten! - Ett, två...
I takt vi vandrar en och en, hurra, hurra!
Termiterna är fienden, hurra, hurra!
Termiterna är väl ingen match? Det handlar väl om blötdjur?
De är fem gånger större än vi, och sprutar syra ur pannan.
I takt vi vandrar två och två, hurra, hurra!
Och snart ska sista striden stå, hurra, hurra!
Vad ska vår pluton göra?
Servera dricka eller vända papper?
Vi är de första som går ut i striden.
I takt vi vandrar tre och tre, hurra, hurra!
Och ödet väntar vår armé, hurra, hurra!
Vi har lite för bråttom.
Det låter som riktiga bjässar. Hur ska vi spöa dem?
Vi är många fler. Vi övermannar deras försvar och dödar drottningen.
Jag tycker att ni går lite till överdrift.
Kan vi inte påverka deras politik med kampanjbidrag?
Jag gillar dig, grabben. Du har humor.
Kom igen! Nu ska vi spöa termiter!
- Var är de? - Det är nåt som inte stämmer.
Var inte rädd.
Anfall!
- Du räddade mitt liv! - Bli inte blödig nu.
Se upp, bakom er!
Hallå! Kan nån av er hjälpa mig?
Ge järnet!
Här kommer en saftig bit!
Underbart!
Ta det lugnt, krallis.
Du får oss andra att verka svaga.
- Vart har Z tagit vägen? - Han är ledig, så jag avlöser.
Om du avlöser mer, exploderar du...
- Ville du nåt särskilt? - Nej...
Jag visste inte att det var så kul att gräva.
Man lyfter jord, flyttar den.
Man lyfter igen, flyttar igen... Man tränar armar och bröstmuskler.
- Jag ser vad du menar. - Fascinerande...
Förlåt! Jag pratade med min kompis.
Jag har just pratat med general Mandible.
Alla som maskar kommer att få respass.
Låt honom vara. Han är ny.
Ska vi förbättra din inställning lite
genom att ta bort dagens matranson? Tack för att jag fick störa er...
Vad tog det åt mig som käftade emot så? Jag måste ha blivit galen.
Förlåt att jag ställde till det.
Du kan... få dela mat med mig. Om du vill.
- Bjuder du ut mig på middag? - Nej...
- Om du inte har planerat nåt annat. - Jag ska kolla i almanackan.
Jag är glad att Z har tagit ledigt.
Grabben! Hitåt.
- Barbatus... - Var uppriktig. Är jag svårt skadad?
Nej... inte alls. Du ser faktiskt prima ut.
Du har fin färg på kinderna.
Nej, jag kan se det i dina ögon. Det är slut med mig.
Hjälp mig upp.
- Jag har ingen känsel i benen. - Ge inte upp.
Jag vet att du kommer att klara det. Ta bara djupa andetag.
Jag ska försöka att hitta din kropp. Den måste finnas här nånstans...
Håll ut.
Gör inte samma misstag som jag.
Lyd inte order hela livet. Följ ditt eget huvud.
Allt går planenligt. Sektion A är klar
och vi banar väg genom sektion D.
Jag vill ha dubbla skift, dygnet runt.
- Vi har inte råd att slå av på takten. - Uppfattat.
- Och sektion... - Ursäkta!
- Är det nåt viktigt? - Det gäller kriget.
Fienden förintades. Men dessvärre också våra trupper.
Det är ju förfärligt!
Det finns ett litet glädjeämne. En soldat lyckades ta sig hem.
Drottningen har bett att få träffa hjälten.
Förbaskat... bra. Jag tar hand om saken.
Gratulerar.
Ni är liten för att vara krigshjälte.
Krigshjälte?
Jag tycker inte att jag är en hjälte.
Bra. Jag gillar inte hjältar.
Ni förstår inte...
ETT - NOLL. VI VANN!
Jag gjorde ingenting. Det var så hemskt alltihop.
- Det var rena massakern. - Det är bra, soldaten. Vinka nu.
Du visste inte att de skulle ut i krig.
Det känns så hemskt. Stackars Z. Jag borde inte ha släppt iväg honom.
Vänta lite... Det är ingen soldat! Det är Z!
Den lille krabaten klarade sig!
Nu går vi.
Som jag sa: Ni är inte så lite lik mig.
Ni ser döden i vitögat, och skrattar.
Jag kommer oftast med spydiga uttalanden bakom ryggen på döden.
General Mandible...
Håll era uttalanden för er själv. Låt mig sköta snacket.
- Hennes Majestät drottningen. - Angenämt, angenämt...
Och prinsessan Bala.
Välkommen hem. Vi kan inte tacka er nog för era hjältemodiga insatser.
- Han bad mig framföra ett ödmjukt... - Det var inget att tala om.
Bara medelmåttig dristighet och utomordentlig tapperhet.
I stridens hetta hinner man inte tänka. Man måste anfalla, anfalla!
Så sant... Som Ers höghet kan se har han ännu striden i färskt minne.
Det är nog dags att jag tar hans redogörelse.
Men generalen... Inte redan första gången vi ses.
- Har jag inte sett dig förut? - Kanske det... eller kanske inte.
Men ändå så...
- Ja, det var du som var på baren. - Vilken bar?
Vi dansade på baren häromkvällen. Då var han bara en arbetare.
- Vad gjorde du på en bar? - Ja, just det!
Strunt i mig. Se vad den här arbetaren har gjort.
Ni tar fel på person. Jag är soldat.
Precis. Du var arbetare, men nu är du krigshjälte.
- Är han arbetare? - Som har dansat med min fästmö?
Fästmö? Det är inte som det ser ut. Jag kan förklara alltihop.
- Hon tog första steget. - Grip honom!
- Kan vi inte tala om saken? - Låt bli min dotter!
- Han tar henne som gisslan! - Nej... jo, det gör jag!
Stopp, annars blir det synd om henne.
- Släpp mig! - Tvinga mig inte att göra henne illa.
SOPOR
Vad gör du, ditt kräk? Är du alldeles från vettet?
Där är de! Snabba ryck!
Bra. De kommer för att rädda mig, och döda dig...
- Hallå, hörni! - Sluta! Vad sysslar du med?
Ska du kasta bort allt som vi har?
Vad väntar ni på? Hallå! Killar!
Vad är det?
- Det är vackert... - Bort därifrån!
- Lugn, jag är oskadd. - Du...?
Vem bryr sig om dig? Jag var nära att dö.
Lugna dig. Att ha varit nära att dö gör väl inte dig på dåligt humör?
Jag är inte på dåligt humör. Du hör inte vad jag säger... Var är jag?
Hör du. Klättra upp i trädet och ta reda på var jag är.
Det gäller att inte råka i panik.
Om man råkar i panik går man vilse.
Vad säger jag? Vi har gått vilse.
Jag har kidnappats av en idiot.
Är den som kidnappats mindre idiot?
Snackade du ihjäl termiterna? Att du bara kunde låtsas vara soldat.
Varför hänger du efter mig? Fattar du inte att du är chanslös?
Det var du som kom till baren och raggade. Och du råkade få napp.
En svartmuskig, grovkornig, sinnlig arbetare.
Lägg av. Jag tog en titt på slummen.
Fattar du inte? Jag valde dig för att du var ställets ynkligaste kryp.
Jag hade tänkt låta dig bli en erotisk fantasi,
men det kan du glömma nu.
Du föredrar väl din storstridis.
Han tycker väl att avrättningar är romantiska.
Du har valt rätt make.
Jag kan upplysa dig om att generalen och jag är innerligt...
...för... lovade.
Kom ögonblickligen ner därifrån.
Vi ska vandra hem så att jag kan återvända till palatset...
Monoliten...
Absolut! Det var ett lockande förslag.
Men du kan gå hem själv, för jag ska till Insektopia.
Lägg av. Insektopia? Du är galnare än jag trodde.
Jag råkar ha hört det från en tillförlitlig källa.
Eller snarare en omtöcknad källa.
Men jag är säker på att det finns.
Jag befaller dig att stanna, arbetare.
Jag heter faktiskt Z. Och här ute kan du inte beordra mig.
Då så... inga problem.
Arbetare! Var är du?
Z! Vänta på mig!
Inga fler ursäkter.
Jag vill få hem min dotter.
Jag börjar tvivla på att ni klarar det.
Vi ska göra allt för att hitta henne.
Prinsessan Bala är oumbärlig för alla våra framtidsplaner.
Han dödar hundra termiter, får några medaljer
- och vips så kniper han prinsessan... - ...ser honom i ögonen...
- ...och säger stick och brinn! - Till general Mandible?
Har du hört talas om krigshjälten Z? Han stack med prinsessan.
När vakterna kom efter dem såg han på dem och de fattade eld.
Snackar du om Z? Jag känner honom.
Vi är kompisar och du har nog hört...
- Känner du Z? - Ja. Han har jobbat här.
Det är omöjligt. En arbetare kan bara arbeta.
- Ja, vi har inget annat val. - Det har vi visst!
Se på Z. Han ville nåt, och satsade.
Jag var soldat och tog hans plats.
Vänta nu. Menar du att jag inte måste vara här?
Vi är inte tvungna att gräva tunneln.
Arbetarna har makten över produktionsmedlen.
Gräver inte Z, så gräver inte jag!
Har ni gruppterapi? Återgå till arbetet.
Varför?
- Z är ledare för en revolution! - Jag återkommer.
Tänk efter nu, Z. Två myror...
Vem har hört talas om två myror? Två miljoner, kanske. Inte två.
Jag är hungrig och törstig.
Och hela den här ökengrejen är inget för mig.
- Nu måste du ta mig med hem. - Ta dig hem själv.
Men hallå! Det var du som kidnappade mig.
Då har du ett visst ansvar. Du kan inte överge mig här i ödemarken.
- Det är bättre än hemma. - Menar du allvar?
Det här är bättre än att gräva.
Om du hade jobbat, skulle du fatta.
Vad vet du om att jobba?
Hur skulle du må om du måste föda var tionde sekund resten av ditt liv?
Oj...
Vatten!
- Du tänker bara på dig själv. - Ingen annan gör det.
Så jag behöver ingen annan.
- Hjälp mig... Bala! - Vänta, jag ska hjälpa dig ut.
- Tack. - Det var så lite, så...
Nu kanske vi kan lämna den här fantasin och vända hemåt.
- Vad sysslar du med? - Vi måste ta oss över sjön.
Har jag missat nåt?
Fick vi inte nog av vatten?
Har du nåt att förlora? Tänk efter:
Vill du gifta dig med galningen?
- Det finns nåt som är bättre. - Snälla Z...
Ge mig en enda chans. Om vi inte hittar Insektopia snart
lovar jag att ta med dig hem igen.
- Hoppas du vet vad du gör. - Det hoppas jag med.
HÄLFTEN VILA DUBBELT ARBETE
Lägg av nu. Jag vet en del som inte fyller kvoten.
Stick, förtryckarlakej!
Vi vill ha Z! Vi vill ha Z!
Jag kom så fort jag kunde. Spanarna rapporterade för mig.
Den här Z är en hal figur.
De tappade spåret efter Bala vid sjön.
Sjön?
Ge Z en chans
- Vad gör soldaten där? - Han håller en arbetare i handen.
Jag gillar inte den här utvecklingen. Jag räknar med att ni lyckas.
Kan jag lita på er? Då ser vi till att få slut på det här.
Jag har hört en hel del om denne Z.
Jag har till och med haft nöjet att träffa honom vid ett tillfälle.
Men var är han nu? Är det nån som kan peka ut honom?
Om denne Z bryr sig så mycket om oss, varför är han då inte här?
Jag ska tala om varför: Z bryr sig inte ett skvatt om oss.
Det är därför han kidnappade prinsessan och flydde.
Z är ingen hjälte. Det är vi som är hjältarna.
Vi tryggar vår kolonis framtid.
Och när detta ståtliga byggnadsverk är fullbordat
får vi skörda frukterna.
Mer mat och mindre arbete för alla.
Och som extra belöning för er möda får var och en av er ledigt
så att ni kan vara hedersgäster vid invigningen av Megatunneln.
Mandible! Mandible!
Ta nu hit den där soldaten.
Herregud... Z, kom hit!
Det är Insektopia!
Du hade rätt. Det finns verkligen.
- Ja, ja... du är ett geni. - Då äter vi.
- Nå? Vad är det för fel? - Det finns nåt sorts kraftfält.
Ursäkta! Hur tar man sig in?
Det är tyvärr en privat tillställning.
- Vilka är det? - Krypande insekter, hjärtat.
Såna stackare!
God... morgon.
Tänker du hälsa på varenda insekt som dyker upp?
Ursäkta. Ni känner nog inte igen mig.
Jag har rest och är alldeles ovårdad. Jag är prinsessan Bala.
Det är dekadenta européer.
De är fattiga, smutsiga och luktar illa. Vi måste hjälpa dem.
Om ni väntar här ska jag hämta en matbit.
Snälla Muffy, inte ännu en hjälpinsats.
Vi har en samhällelig plikt gentemot de sämre lottade.
Du skrattar åt mina hobbyer, men det är viktigt för mig.
Ditt hjärta är så stort. Det är därför du är mitt lilla sockergryn.
Åh, min stora, starka feromonfabrik...
Fy tusan. Jag miste plötsligt aptiten.
Jag föreställde mig nog Insektopia en smula annorlunda.
Åh, Muffy! Åh, nej...
Se upp!
Hjälp mig, Z!
Släpp mig inte!
Hjälp mig härifrån!
Det här är illa...
Z? Det verkar vara kört nu.
Precis när jag började gilla dig.
Vem i helsike är det där?
Det räcker.
Jag tänker inte säga nåt.
Prinsessan är livsviktig för vår kolonis framtid.
- Hon måste hit och bli drottning. - Vi har redan en drottning.
Och varför skulle jag göra illa Z? Han är oviktig.
Vi vet alla att en enskild myra inte betyder nåt.
Inte ni... inte Cutter.
- Inte ens hon. - Azteca!
- Säg inget till den insnöade gubben! - Var är Z?
- Vi vet inte var han är! - Det är synd...
Vänta. Insektopia!
Jag vet att det låter knäppt, men han skulle dit.
Tror soldaten att det här är en lek? Insektopia finns inte.
Faktum är att... det gör det.
Jag ger er positionen. Ni ska hämta hem prinsessan.
- Och vad beträffar Z: döda honom. - Ni sa ju att han inte betydde nåt.
Det är för kolonins bästa. Ni fattade rätt beslut.
Mina herrar, nu kan ni se hur farlig individualism kan vara.
Det gör oss... sårbara.
För honom till Megatunneln. Sätt honom längst fram.
Utgå.
Vad tänkte jag på? Jag höll på att ställa till så att du dog.
- Var inte så sträng mot dig... - Nu räcker det. Jag ska ta dig hem.
Aj!
Insektopia... Jag måste ha varit galen.
Men jag kan erkänna när jag har fel. Och den här gången hade jag totalt...
...rätt!
Har du nånsin i ditt liv sett nåt vackrare?
- Det är Insek... - Dra inte otur över det.
Då så.
Jag vill ha alla grupper på plats beredda att täppa till utgångarna.
Här... och här.
Se till att grävarlaget bryter igenom efter halva invigningsceremonin.
Nu fattas bara prinsessan.
- Det här smakar skit. - Vad säger du? Får jag smaka.
Hörru, det är skit! Inte illa...
- Nån måste lägga på mer ved. - Jag gjorde det sist.
- Inte jag. Det är inte mitt jobb. - Den nye har inte gjort nåt än.
Och sen bara dog han i mina armar, så där utan vidare.
Han hade nog aldrig i sitt liv bestämt nåt själv.
Jag visste inte att det var på det viset. Uppe i palatset...
Vi låter generalen bestämma allt.
Varför kom du till baren den där kvällen?
- Jag var nog ute efter trubbel. - Trubbel är mitt andra namn.
Egentligen är det Marion, men för det inte vidare.
Du är ganska konstig, vet du det?
- Jag skulle nog inte säga konstig. - Du är inte som alla andra.
När du säger det, så är jag nog lite konstig. En smula bisarr.
En del har sagt att jag är udda, men bara som en komplimang.
Hörru! Vi behöver mer ved.
Jag kommer strax. Kom ihåg vad du tänkte, vad det nu än var...
Har ni undrat varför folk vill utrota er?
Tänk om vi bara är små varelser
som ingår i ett enormt universum
som är så stort att vi inte ens vet att det existerar?
Du, det var djupt...
Härligt. Inget slår kroppsarbete på mitt livs mest romantiska kväll.
Hej. Jag var i trakten och tänkte titta in.
Det här är... bohemiskt.
Morsning. Välkommen till Insek... topia.
Förlåt... att jag avbröt.
Vår prinsessa har försvunnit och vi är så bedrövade.
Hon är så här lång och fager att skåda.
- Har nån sett henne? - Hon är där.
- Oroa er inte. Ni är snart hemma. - Jag tänker inte återvända hem.
Nu är det så att jag har fått order.
Order? Kan ni inte tänka självständigt?
Det var mycket kärnfullt. Var är Z?
- Han är... - ...död.
Ni behöver inte bry er om honom.
Är Z död? Det var en myra med idéer. Värst för honom...
Kolonin behöver er.
Cutter, sluta! Släpp mig!
Stopp! Åh, nej...
Vad ska jag ta mig till? Nu måste vi vara förnuftiga.
Bala och jag...
Hon är prinsessa, jag är jordtransportör, så...
Å andra sidan... måste jag hjälpa henne.
Jag ska ge dig skjuts.
Det är det minsta jag kan göra. Och dessutom...
...skulle min lilla hjärtesmula ha velat det.
Vill du ha lite kaffe först? Jag såg en kaffepöl där borta.
Se upp!
- Prinsessan, du kommer lägligt. - Släpp mig!
Vad är det som pågår? Jag kräver en förklaring.
Jag ska förklara sen. Är sydöstra ingången säkrad?
Inte sen. Nu!
Jag gillar inte ditt sätt att styra här.
Och jag gillar inte dig. Bröllopet är inställt. Här ska det bli nya tider.
Du har rätt. Det ska bli nya tider.
Gör det bekvämt för henne. Här får du sitta ett tag.
Vad gör du? Mamma kommer att nacka dig.
Det tvivlar jag på.
Du är stridbar. Det behövs när vi startar en ny koloni.
Vi ska skölja bort allt drägg och börja om, med dig som min drottning.
Du är galen.
Historien lär se annorlunda på det.
Dags att ta era platser, mina herrar. En dag kommer du att tacka mig.
Uppåt, oj!
Här är det.
Då så... Gå och hämta kvinnan som du älskar.
Hej då, Chip. Och tack.
- Du där! Vart tänker du ta vägen? - Jag skulle bara...
Du får inte vara här. Alla arbetare ska vara med vid tunnelinvigningen.
Javisst, tunnelinvigningen... Då är det bäst att jag skyndar mig.
- Jag ska till tunnelinvigningen. - Fortsätt.
Jag ska till tunnelinvigningen.
- Ursäkta... Tunnelinvigningen. - Hörru, arbetare!
Jag ska inviga tunneln, jag är en nyckelperson.
- Vart ska du? - Tunnelinvigningen...
Släpp ut mig härifrån!
Den här dan blir bättre och bättre.
Ni kommer att råka väldigt illa ut!
Hör ni vad jag säger, där ute? Jag är prinsessan, för helvete!
Du är lika oförskämd som vanligt.
Det är du. Du kom för att hämta mig.
Ja, det gjorde jag. Jag känner starkt för dig.
Man kommer inte ifrån att du är vacker.
Lite stridslysten, men det kan rättas till.
Du pratar för mycket.
Jag är nog på väg att bli stark och tystlåten.
Kom nu. Staden är folktom. Vi måste sticka härifrån.
Vi kan inte. Mandible är galen. Han pratar om att
skölja bort drägg och göra historia. Han tänker nog döda min mor.
- Inte bara din mor. Alla... - Vad är det frågan om?
Här är vi. Men de tänker stänga in alla i tunneln.
Och... här är sjön.
Du har rätt. Vi kan inte sticka nu. Vi måste ta oss dit ner.
I dag förverkligas en dröm.
En dröm om en ärofull koloni, en ren och pånyttfödd koloni.
Alldeles strax öppnas tunneln.
Det förgångna ska spolas bort och en ny dag ska gry.
Ett hänförande tal. Synd att inte min dotter fick njuta av det.
Jag vet att ni är bekymrad för Bala. Mina spanare hittar henne snart.
- Se till att hitta henne, bara. - Det ska jag göra, Ers höghet.
Adjö.
Täpp till utgångarna. Hörde ni vad jag sa, Cutter?
Jag har funderat. Måste vi fullfölja? Se vad arbetarna har gjort.
De är ju av rätt virke. Finns det ingen annan lösning?
Ni är en god officer. Disciplinerad, modig, duglig...
Men er svaghet för de lägre skikten är störande. Står ni på min sida?
- Jag ber om ursäkt. - Täpp då till utgångarna.
När jag ser denna praktfulla tunnel blir jag stolt.
Hoppa!
I dessa svåra tider är det en tröst att veta att ni, våra arbetare...
Mamma! Vänta!
Alla arbetare är här. Han är skyldig mig pengar.
Prestationen är ett bevis på våra arbetares ihärdighet.
Varna din mor. Jag stoppar grävarna.
- Vi hinner inte. - Låt mig sköta pessimismen.
Ursäkta... förlåt...
När grävarna når upp till ytan...
Mamma. Sluta!
- Var har du varit? Hur är det? - Bara bra.
- Vad har hänt? - Vi är i väldig fara.
- Lägg manken till nu, hörni! - Vänta! Sluta gräva!
Z? Är det du...? Du har kommit tillbaka!
Z? Vad är det frågan om?
- Hejda er. Sluta gräva! - Säger vem?
Vi! Om ni bryter igenom, kommer vi att...
- ...drunkna! Tunneln översvämmas. - Vi måste få ut alla härifrån.
Jag har fått order om att gräva.
Om nån bad dig begå självmord, då?
Fel man att fråga... Ni måste tänka själva!
Ge hit! Jag har fått nog av dig. Återgå till arbetet.
Vad är det som låter?
- Ut härifrån! - Spring!
Vi har blivit förda bakom ljuset.
- Gå lugnt mot utgångarna. - Det blir översvämning!
Nej, ingen panik!
Rädda sig den som kan!
Alla utgångar är tilltäppta!
INGET GÅR Upp MOT ARBETE
- Vad ska vi göra? - Vi kan inget göra.
Jo, det kan vi... Hjälp mig upp.
- Hör upp, allesammans! - Vem är du?
Det är Z!
Vi måste hjälpas åt att ta oss ut innan vi drunknar.
Vi gör en stege.
Har vi byggt tunneln, kan vi greja allt.
Alla samlas här. Du börjar klättra.
Ursäkta, Ers majestät...
- Jag måste hjälpa mamma. - Lugn, jag vet nästan vad jag gör.
Vi ses där uppe.
Mina herrar, det kommer en tid i en perfekt kolonis utveckling
när de starka måste höja sig över de svaga.
Nu är den tiden inne.
Nedanför oss håller kolonins svaga element på att spolas bort.
Det går inte. Vi behöver fler myror!
- Klättra upp. - Du orkar inte själv.
- Sätt fart. - Ge inte tappt nu, kompis.
- Jag når upp. - Skynda dig, fort!
Prinsessan är i säkerhet, och den ärofulla framtiden är nära.
Det är dags att börja om på nytt.
- Vad är det där? - De svaga elementen.
- Hjälp mig upp. - Z? Du?
Släpp taget! Det är för kolonins bästa!
Vad menar ni? Kolonin är vi!
- Cutter! Vad gör ni? - Jag borde ha gjort det för längesen.
Det här är för kolonins bästa.
Otacksamma småkryp! Kolonin är jag!
Hjälp till att få upp myrorna!
Gudskelov, vi klarade oss.
Vänta här.
Var är Z?
Åh nej!
Flytta på er. Se till att han får luft!
- Flytta på er. - Z!
Vakna, snälla du.
Du är fortfarande skyldig mig en middag.
Pussunge...
- Vi grejade det, Z! - Du är en tusan till myra!
- Du gjorde det! - Vi gjorde det.
Snälla ni, låt bli. Det känns så genant.
Fast å andra sidan kan jag nog vänja mig vid det.
Det var det. En vanlig kille träffar en tjej
han faller för henne och förändrar hela samhället.
Vad kan jag säga mer? Vi byggde upp kolonin på nytt.
Nu har vi en stor inomhuspool.
Bala och jag tänker skaffa barn.
Bara ett par miljoner till att börja med.
Och jag går hos en ny terapeut som är toppen.
Han har hjälpt mig att få kontakt med min inre larv.
Det känns som att jag har hittat min plats, just där jag började.
Men skillnaden är att nu har jag själv valt det.
SWEDISH